68 408 



Lin.), cui qvoad partes extra branchias hospitis pendulas proximus est, distinguitur filis 

 ovigeris longissimis, in spiras regulares convolutis, abdomine caudaque sigmoideis, crassis, 

 in sacculos binos ulrinque dilatatis, »collo« abdominis longo, genuflexo, anchoris brevibus, 

 simplicibus vel divisis pluries munito, pedum abdominalium paribus modo duobus, rudi- 

 mentariis, minutissimis, vix microscopio conspicuis, cornibus, qvalia in Lernæa, in anteriore 

 corporis parte nullis. 



Species typica H. cyclopterina (O. Fabr.) (Lernæa cyclopterina Fabr., Krøyer.) 



XVII. Om Slægten Pennella Oken (Lernæopenna Bh.), 



samt om flere nye Arter og Arternes tidligere Udviklingsformer. 



(Tab. XIV.) 



I Henseende til Pénnella-Slægtens egen Begrændsning imod Naboslægterne finder man 

 stor Enighed iblandt Forfatterne, og af de i Histoire des Crustacés af Milne Edwards eller i 

 andre Arbeider af andre Forfattere til denne Slægt henførte Former vide vi heller ikke at ud- 

 pege uden en eneste tvivlsom, nemlig P. sultana Nordm.*). Men desto vanskeligere har det 

 været at afgrændse Arterne imod hinanden indenfor Slægten , og i denne Henseende vil 

 vistnok Nøden blive stor endnu i lang Tid. Til de hidtil beskrevne Arter have vi ment at 

 kunne føie to Arter, hvoraf den ene turde have saamegen større Interesse, som den snylter i 

 et varmblodigt Dyrs Kjød, medens den anden paa sin Vis ingenlunde staaer tilbage 

 for den i Interesse, idet den frembyder os en temmelig fuldstændig Udviklingsrække, der 

 kaster Lys over disse Formers tidligere Udviklingstrin, hvilke hidtil vare aldeles ukjendte. 

 Ogsaa turde enkelte Individer af de nedenfor omtalte Arter give os nogle Vink om de hidtil 

 forgjæves søgte Hanner. 



Med Hensyn til Arternes Gruppering maae vi gjøre opmærksom paa, al Milne 

 Edwards vel deler Arterne i denne Slægt, ligesom i hans Lernæonema-S\ægi, eftersom de 

 paa Forenden eller det saakaldte »Hoved« have kun to Horn eller have tre saadanne, idet 

 da et uparret Ryghorn træder til de parrede Sidehorn (1. tete garnie de deux cor- 

 nes ou prolongemens brachiformes libres: P. sagitta (Lin.) og P, filosa (Lin.); 2. trois 



Vi ere nemlig uvisse om, hvorvidt Pennella sultana v. Nordm. virkelig hører naturligen sammen 

 med de andre Arter; dens S-bøiede Krop og dens grenede Hæfteredskaber synes os idetmindste 

 at fjerne den fra de øvrige og at stille den som Mellemled imellem Pennella og Liernæa, som en 

 til det Blainvilleske Slægtsnavn Lernæopenna svarende virkelig Lernæa med »appendices penniformes 

 de l'abdomen rameux«. Hvis den af Milne Edwards og v. Nord man n maatte være hensat til 

 Slægten Pennella paa Grund af de rudimentære Fødder, der tillægges denne Slægt, men som nægtes 

 Lernæa, da maae vi erindre om, at vi foran have paavist, at ogsaa sidstnævnte Slægt har disse, paa 

 samme Sted og i samme Tjdviklingstilstand. 



