76 416 



med flere andre havde taget af en orthagoriscus-agtig Fisk. Forskjellen imellem begge Arter 

 synes os især at ligge i den stærkere Rynkning af den opsvulmede Del af Kroppen og 

 Halen hos P. filosa, samt i Haletraadenes endnu stærkere Forgrening og deri, at Mellem- 

 rummet mellem Rynkerne hos denne bærer ligesom en Tverrække af Smaavorter. Saafremt 

 iøvrigt flere nærstaaende Arter maatte vise sig forvexlede med hinanden under det gamle 

 Navn af P. filosa (Linn.), — hvilket let kan være muligt*) — da maae vi bemærke, at den 

 middelhavske Pennella fra Sværdfisken maatte ansees for Artens Typ, men denne have vi 

 ikke havt til Sammenligning med vore**). 



33. Pennefla crassicornis Sfp. & Ltk. 



(Tab. XIV, fig. 34.) 



Det var, saavidt vi vide, først anden Gang at et lernæagtigt Snyltedyr erkjendtes 

 at leve paa et varmblodigt Dyr, da Hr. Sysselmand H. Muller i Thorshavn paa 

 Færøerne i Aaret 1855 sendte os et Glas fuldt med denne Pennella; alle de deri indeholdte 

 Individer vare tagne af een og samme Døgiing, Hyperoodon rostratus (Mull), fanget samme 

 Aar ved Suderø***). Skjøndt vi ikke senere have erholdt den fra disse Øer, have vi dog 



S 



al Grund til at antage, at den ikke sjelden forekommer paa delte Hvaldyr, thi paa en i 

 denne Vinter i Lille-Belt fanget Døgiing, som senere forevistes her i Kjøbenhavn, gjenfandt 

 vi flere cylindriske Huller i Huden og Spækket, som aabenbart maatte hidrøre fra saa- 

 danne Gjæster, der vare blevne afrevne, og ved nærmere at udspørge Hvaldyrets Forevisere, 

 blev det ogsaa tydeligt nok, at flere saadanne Dyr havde været tilstede under de første Uger 

 af dettes Forevisning, nemlig inden det kom til Kjøbenhavn. Da det senere blev afspækket, 



*) Saaledes have alle de store Individer, som vore Museer besidde fra orthagorisk-agtige Fisk, tre Horn, 

 medens Milne Edwards henfører Arten i dens Helhed til hans første Gruppe med to Horn; men 

 fra hvilke Fisk hans Individer vare, anføres ikke, heller ikke kan man see, af hvilken Fisk det hos 

 Guérin, Iconogr. Zooph. Tab. 9 fig. 3, afbildede Individ er taget; Figuren synes at fremstille Dyret 

 tohornet. 



") Det er os øvrigt ikke bekjendt, at man har nølere undersøgt Sværdfiskens Pennella. I det stille 

 Hav er en særdeles lignende Form idetmindste taget tvende Gange paa en orthagoriskagtig Fisk (see 

 Voyage de la Peyrouse. IV. pag. 51 PI. 20 fig. 6 par Martiniére taget imellem Nootka og Mon- 

 terey i Californien; Chamisso Aet. Acad. Cæsar. Leopold. Carol. Natur. Curios. X. part 2.) Det er 

 Pennella diodonlis Oken (Chamisso & Eysenhardt) , Pennella Bocconii Blainv. (Journal de Physique 

 95. pag. 378.) 



Milne Edwards mener, at Arten P. Bocconii adskiller sig fra de øvrige »par la conformation 

 des appendices abdominaux.« ; (1. c. p. 523); vi skulde troe, at de to Fjer, der paa La Martiniéres 

 Figur staae paa Siden af Halen, blot ere tilsatte som Prøver paa Fanetraadenes grenede Form, ellers 

 vilde den rigtignok fjerne sig mere end som blot Art fra de øvrige. 

 *") Ifølge en Bemærkning af Adjunkt v. Du ben i Forhandlingerne ved de skandinaviske Naturforskeres 

 fjerde Mode i Christiania, 1849 p. 280, og skriftlig Meddelelse fra vore Venner i Norge vide vi, at 

 man der har erholdt en Art af samme Slægt af en Finnehval, og denne vil rimeligvis vise sig at 

 være en aldeles forskjellig Art. 



