425 85 



Krøyer ikke har fundet sine Exemplarer i Gjællehulen, men paa Underkjæben, maae vi 

 tilføie, at vi stedse have fundet den i Gjællehulens nederste og forreste Del hos den om- 

 talte grønlandske Ulkeform, hvor den synes at være overmaade hyppig. 



Da de to bageste, knudrede »Armpar« hos Diocus gobinus have deres Plads 

 saa tæt ved Æggesækkenes Udspring, vil det neppe være rigtigt at parallelisere dem med 

 Chondracanthernes fire kløftede Vedhæng, der rimeligvis ere første og andet Par af Bagkrop- 

 pens Fødder; om de derimod svare til fjerde og tredie Fodpar, og om de to Par Nakke- 

 horn repræsentere første og andet, eller om de ere blotte Udvæxter fra Huden, maa for 

 Øieblikket, indtil endnu yngre Stadier erholdes, være uafgjort. 



XXI. Tanypleurus Stp. & Ltk. 



38. Tanypleurus alcicornis Stp. & Ltk. (?) 



(Tab. XV, fig. 38.) 



Under dette Navn opstille vi en hidtil ubeskreven grønlandsk Parasit, hvoraf Dr. Rink 

 har taget et Par Exemplarer paa Gjællerne af Cyclopterus spinosus, og hvoraf Hr. Koloni- 

 bestyrer Fleischer senere har nedsendt endnu et Par, fundne i Maven af den store 

 grønlandske Hai (Scymnus microcephalus) og sandsynligvis ligeledes hidrørende fra for- 

 døiede Individer af Pig-Kvabsoen. 



Endnu mere end hos Diocus gobinus er Legemet her betydelig udviklet i Breden, 

 der næsten er dobbelt saa stor som Dyrets Længde. Denne overordentlige Brede skyldes to 

 brede Sideudviklinger eller Arme, derbøie sig om paa Bugsiden, hvor de ende med flere (c. 7), 

 butte Flige eller Fingre, der ere rettede dels indad mod Midtlinien, dels bagtil, saa at man 

 godt kunde beskrive disse Arme som havende en indre og en bageste Flig ; disse Elsdyrhorn- 

 lignende »Armes« øverste Rand er tillige udstyret med flere eller færre knapformige Udvæxter. 

 Mellem de omtalte Sideforlængelser eller Arme og Anus findes der bagtil paa hver Side to 

 forholdsvis meget smaa fligede Udvæxter med knapformede Ender. Huden er ellers i Reglen 

 blød, Legemet og dets Flige temmelig tykke. Tæt ved dets forreste Rand, ned mod Bug- 

 siden, udgaaer der et Hefteredskab, bestaaende af en uregelmæssig Kvast af talrige, men 

 korte, hornagtige Traade, som udspringe fra Enden af en temmelig tynd og ikke meget lang 

 hornagtig Stilk, der viser forskjellige Grader af Sammenvoxning; hos et Exemplar bestaaer 

 den saaledes af 2 fuldkommen adskilte, med Spidserne mod hinanden bøiede Stammer, hos 

 andre ere disse vel sammenvoxne, men bære dog mere eller mindre tydelige Spor af at være 

 dannede ved Sammensmeltning af 2 oprindelig adskilte Stykker. Denne Stilk eller disse 

 Stilke udgaae igjen fra et fælleds eller hver fra sit noget opsvulmede, kjødagtige Parti, 

 udentvivl et forkortet, med Lernæopodernes eller Anchorellernes analogt Arm- eller Kjæbe- 

 l'odpar. Umiddelbart foran dette Fasthæftningsredskab findes den noget fremspringende 

 Mund, paa hvis øverste Rand vi ved Ujelp af en stærk Lupe have iagttaget 2 Par overor- 



12 



