427 87 



Gattet?) Denne ydre Hoveddel, hvis Hud hos nogle er aldeles glat, hos andre mere eller 

 mindre rynket paa langs — maaskee tildels som Følge af Spiritussens Indvirkning — , staaer 

 nu ved en tynd Hals i Forbindelse med en anden næsten ligesaa stor Hoveddel, som ligger 

 indenfor Annelidens Hud, og som i Formen synes væsentligen at rette sig efter den 

 Plads, som de nærmeste Omgivelser indrømme den; i det Hele kan den betegnes som et 

 stærkt opsvulmet, fortil og paa Siderne fliget Legeme af en temmelig blød Beskaffenhed, i 

 hvis forreste Flade en simpel Mundaabning findes. Det nærmere ville vore to Figurer vise. 

 Med Hensyn til »Halsen« skulle vi bemærke, at denne i Reglen er meget kort, men at den 

 paa enkelte Exemplarer er noget længere og da altid har en mere læderagtig, halvhaard 

 Hud. Hvorvidt den pyriforme Yderkrop hos det paa en Terebellides fundne Exemplar an- 

 tyder mere end en individuel Form, maae vi overlade senere Fund at afgjøre*). 

 Foreløbigen kunde man give denne Slægt følgende Charakteristik: 

 Herpyllobius nob. distinguitur (fæmina) corpore bipartito, partibus inter se isthmo tenuis- 

 simo conjunctis; parte anteriore intra hospitem occulta, tumefacta, molliuscula, irregulariter 

 lobata, lobis subdigitatis; parte posteriore seu externa globosa vel pyriformi, haud arti- 

 culata nec in regiones divisa, pedum vel membrorum cujuscunque generis rudimentis nullis; 

 sacculis ovigeris duobus brevibus, crassis. (Mas ignotus.) 



H. arcticus nob. habitat in dorso vermium Chætopodum arcticorum. 



*) Vi skulle historisk her bemærke, at nærværende Art, som En af os allerede i 1838 havde iagttaget 

 paa en Polynoe er den i Prof. Krøyers Afhandling: Grønlands Amphipoder p. 93 under no. 58 efter 

 denne Iagttagelse antydede nye Slægtform, og at Hr. Prof. Krøyer senere har beskrevet og afbil- 

 det den til det store franske Reiseværk (Voyage en Scandinavie, en Laponie etc. , publié par Gai- 

 mard) under Navnet Silenium Polynoes, hvilket vi saameget mindre ville undlade at gjore opmærk- 

 som paa, da det jo kunde være muligt, at det nævnte Værk fortsattes og saaledes de forlængst med 

 hint Navn til Paris sendte Figurer publiceredes. Den velvillige mundtlige Meddelelse, vi skylde sidst- 

 nævnte Oplysning, erholdt vi desværre først længe efter at Navnet Herpyllobius var trykt, da det 

 ellers havde været os kjært at have kunnet beholde den Krøyerske Benævnelse. 



12* 



