112 



nenacházíme až do zmíněné doby žádných zpráv, které by se ke 

 kancelářským záležitostem panovníkův českých táhly. Jmenovitě tu 

 naříkati jest na nedostatek listin, a zvláště listin pravých ncpodezře- 

 lých. Od nejstarší doby až do r. 1150 napočítali jsme jen 28 kusů 

 písemností, které z kanceláře vladařů Českých vyšly, či lépe řečeno, 

 které se z této kanceláře za vyšlé vydávají. Nebo z těch 28 kusů, 

 jest 7 čísel jen výtahy, jen zmínky o listinách, které prý vydány byly 

 klášteru Ostrovskému, 4 jsou listy aneb také jen zmínky o nich, 16 

 jich jest podezřelých anebo naprosto podvržených, tak že ze všech 

 listin z kanceláře české až do r. 1150 vydaných a posud zachovalých 

 jediná a snad ani ta neobstojí. 



Zdá se, že teprv za Vladislava I stala se reforma v kanceláři 

 panovníkův českých; od té doby aspoň jmenují se osoby, které kan- 

 celář českou vedly anebo v ní zaměstnány byly, a od té doby, jak se 

 zdá, dostávalo se i listinám českým aspoň poněkud i formy, jak se 

 s ní v listinách zemí západnějších a jižních shledáváme. Nedá se 

 asi popírati, že Vladislavovy a snad již jeho strýce Soběslava styky 

 se dvorem německým nezůstaly v příčině té bez vlivu. Aspoň ze- 

 vnější pojmenování osob kancelář knížecí a královskou spravujících 

 a osob v ní zaměstnaných, o nichž obojích dnes hlavně jednati 

 chceme, zdají se tomu nasvědčovati. Totéž platí i o zařízení kanceláře. 

 Jako při dvoře- římsko-německém tak také i v Čechách objevuje se 

 v čele jejím kancléř, cancellarius, pod ním zaměstnán býval zvláště 

 v časích pozdějších větší počet písařů, notarii v úřední řeči, scribae 

 v kronikách a jinde, řekněme obyčejně nazvaných. Pravidelně ná- 

 ležel jak kancléř tak i notáři kanceláře České k stavu duchovnímu, 

 byly to osoby aspoň nižší svěcení mající ; ano v přečetných případech 

 užíváno zaměstnání v kanceláři knížecí neb královské jako v jiných 

 zemích k tomu, aby se tím prostředkem dosáhlo výnosnějšího místa 

 v stavu duchovním. Biskupství, proboštství, nejméně kanovnictví, 

 a to zhusta několikterá zároveň bývaly odměnou takovýchto osob 

 v kanceláři panovníkově pracujících. 



Výše jsme vyslovili přesvědčení své, že o spořádanějších pomě- 

 rech v kanceláři české mluviti možno teprv od času panování knížete 

 později krále Vladislava. Za něho vyskytuje se co nejstarší známý 

 kancléř Český Alexander, bratr pozdějšího biskupa Daniele, který 

 byl zároveň proboštem ^'yšehradským a r. 1146 jsa v poselství u cí- 

 saře řeckého v den sv. Lukáše (18 října) tam zemřel. Po něm do- 

 sáhl asi úřadu kancléřského Bartoloměj, který provázeje knížete Vla- 

 dislava na východ r. 1148 byl od Turků s mnohými jinými zajat. 



