331 



prvotně jistě již bylo věn, ne věřit«, poněvadž rým rytieh' dvojhlásky 

 iu naprosto nedopouští. I není tedy pochyby, že skládaní naše po- 

 vstalo již v druhé polovici XIV. věku. 



K zevrubnějšímu určení doby poslouží v. 443—445, kdež pod- 

 koní dí k žákovi : 



Dřieve, než dočakáš pleše, 



budeš ty utopen v měšě; 



jakož sě i jiným děje. 



Toť zřejmá narážka na nějaké příhody souvěké, totiž na stihaní 

 a zejména topení žákův před obdržením svěcení kněž- 

 ského, tedy nikoli kněží. S tím ovšem nesluší másti usmrcení 

 pražského vikáře Jana z Pomuku (20. března 1393), jakož Feifalik, 

 neporozuměv docela místu tomu, se domnívá (V. str. 14.). 



Stihání žákův v Praze dosvědčeno jest k 1. 1393. Toho zajisté 

 roku student jeden na Novém Městě pražském byl právem světským 

 zajat a sťat, druhý pak „žák Dětřich" zatčen a upálen (Tomek, Děje 

 Prahy III, str. 365). Mimo to vědomá jest věc, že král Václav zvláštní 

 zálibu míval ve výhrůžce utopením (tamtéž str. 370). Později i Roky- 

 canovi hrozeno utopením (Pal. Děj. III. 2, str. 33). Údaje tyto jsou 

 dostatečný, aby vysvětlily narážku svrchu položenou. 



I nebude tudíž pochybeno, jestliže sepsání básně položíme v dobu 

 po 1. 1393. L. 1409 již byla přepsána s poklésky, z čehož souditi 

 sluší, že ovšem tehda už mnohými kopiemi byla v oběhu. 



Co se dotýče přítomné úpravy, tu vůbec základem podržen přepis 

 věkem nejstarší, totiž K. Poněvadž pak v něm verše vinou přepiso- 

 vačovou zhusta jsou porouchány, zejména proti rozměru osmislabič- 

 nému, jenž v celku dosti věrně proveden, kráceny, dlouženy anebo 

 i přemítnutím slov jinak hatěny, třeba bylo z ostatních dvou textů vy- 

 hledávati čtení, která by byla pravější a prvotnější. Všude v úchylkách 

 takových od K připojena jsou všecka různočtení, aby čtenář snadně 

 konati mohl kontrolu. Taktéž ovšem doplněny mezery, které se 

 v každém textu vyškytají, ale z druhého nebo z druhých nahraditi 

 se mohou. Někdy odchýleno se ode všech tří textů a pokušeno se 

 o rekonstrukci na dohad. Odchylky takové velmi jsou řídké i přáno 

 jim místo jen tam, kde texty staré patrně jsou chybný a nedopouštějí 

 naprosto jiné pomoci; všude pak opravy takové, z domyslu předse- 

 vzaté, naznačeny jsou písmem položitým. 



Výklady slov neznámých, které připojeny pod textem vedle 

 různočtení, poslouží bohdá k tomu, aby „Podkoní a žák" snáze sroz- 

 umitelným se stal čtenářstvu nynějšímu. 



