333 



25. Deštky jmějieše u pásu, 



jakž jej vidiech při tom času; 

 i jinú k tomu přípravu 

 všě bieše školskú postavu. 



Druhý ten sě starší zdáše, 

 30. sedě vždy bradku sukáše, 



na němž kabátec úzký, krátký, 

 a dosti zedrané šátky. 

 Okasalý tak dvorně, 

 k tomu-t bieše obut v škorně. 

 35. Ty-ť biechu drahně povetšěiy, 

 a však okolo děr cely, 

 skrze něž viděti nohy; 

 také bieše vpaJ ostrohy, 

 točenku jměje na hlavě. 

 40. Tak jakž já jej sefeřiech právě, 

 jistě-ť mi sě dvořák zdieše, 

 hřbelce za pásem jmějieše. 

 Ten mluvieše hrdě sedě, 

 na své špice pilně hledě, 



25. jmieše K. jmějieše u pasa Z. 



Za středověku studenti nosili za 

 pás zavěšené deštky, ve kterých uklá- 

 dali svá scripta. Deštky po boční 

 straně jako kniha přeskou byly spjaty 

 a kozí potaženy. Kůže ta při svrchní 

 straně na spůsob dlouhých cípů od 

 " obou desk byla prodloužena ; těmito 

 cípy se deštky k pásu připevňovaly. 

 Latině slouly pendiny. 



26. toho oasa Z. 



28. vší-t bieše K. všě bieše Z. 



29. Druhý Z. druh K. Satrapa Z. in marg. 



30. sedě vždy bradu Z. vždy sedě K. 



31. na němž bieše Z. 



33. Okasalý — oblečen oděvem těsně při- 

 léhavým. 



34. k tomu Z. Škorně (ocrea), jakož 

 jméno samo ukazuje (skóra rz kůže), 

 obuv kožený, nad kotníky sahající, 



dosti těžký. V satyře na řemeslníky 

 chce švec čtyry škorně prodati za 

 věrduuk (16 grošův). Lehčí a tuším 

 i úhledněji ušity byly boty, za Jana 

 Lucemburského v Cechách zdomá- 

 cnělé z Francouz. Jiný obuv byly 

 škarpály a stihaly (z vlaštiny). 

 všudy ceíy Z. 

 skrze ně Z. 



také . . . vostruhy Z. a také K. 

 maje Z. Točenka, točenice == birét. 

 jakž jej K. jakž já jej Z. 

 41. jistě ... zdáše Z. Dvořáka služebník 

 při dvoře šlechtickém, jehož služba 

 se nazývala „dvořením" (viz v. 51, 

 52, 65). 

 hřébelce Z. 

 sedě hrdě Z. 



pyšně K. pilně Z. Špice — ve kterou 

 škorně tehdejší vybíhala. 



36. 

 37. 

 38. 

 39. 



40. 



42. 

 43. 

 44. 



