338 



což vy jie míewáte, žáci. 

 Ale my páni dvořáci, 



145. když již za stolem sedem, 

 iiihed na sě lúčiemy chlebem. 

 My-ť nic nešetřímy toho, 

 neb ho mámy přieliš mnoho. 

 Tu-ť nám dadie jiesti dosti. 



150. Pakli že pro jiné hosti 

 nás kuchaři zapomanú, 

 inhed já od štola vstanu 

 i běžím tam sám k kuchyni; 

 dadie-ť mi dosti zvěřiny, 



155. pakli nenie, ale kaše. 



To-ť jest všě útěcha naše, 

 že-£ jie ukydá druh druha, 

 a tudy nás mine tuha. 

 Někdy sě vladař v mě vpeří 



160. a mě svú holí udeří 



v pleci nebo v hlavu ranú: 

 inhed já, odběhna v stranu, 

 toho-ť nikakž nenechají, 

 od mateře-f mu nalaji; 



165. kromě leč by byla Mucha, 

 tož-ť jiej nepovzní u ucha. 

 Když pak bude po večeři, 

 což nás koli dvorské sběři, 



144. páni P. panici K. Z. 158. tyha P. (chyba tisku). 



145. A když my již za stolem sedem Z. 159. Vpeřiti se = vepříti se, dáti se do 

 když my již P. Třepačka^, m marg. někoho (peřím— pru, u-deřím — dru, 



146. ihned na se lúčéme Z. hned na se Čeřím— čru). Vladař = správce, 

 lúčieme P. Lúčeti = metati, házeti. 161. v pleci duál. 



147. nešetříme Z. P. 162. ihned já odběhna Z. P. na stranu 



148. neb-ť Z. máme P P. odběhnu K. 

 145). Tu-f nem dadie Z. 163. nikterak P. 



151. na nás Z. neb kuchaři zapomenu P. 164. ale od mateře jemu Z. 



152. ihned Z. P 165. leč byla K. leč by byla Z. leč by 



153. tam k kuchyni Z. byia baba hluchá P. 



155. Ale = alespoň. 166. tak-ť jéj nepožni Z. tak-ť by jí ne- 



156. jest útěcha Z. poznělo u ucha P. 



157. že jí Z. že-t jí zkydá P. Uky- 167. A když již bude P. 

 dáti — poházeti, poplácati. 168, dobré zběři Z. 



