345 



315. Tu tobě vše zpósobiti, 

 škoíu mésti i ztopiti, 

 ničehož nic neminuti. 

 A kde pak odpočinuti, 

 a léhaje velmi tvrdě? 



320. Já-t sě mám od toho hrdě. 

 By si viděl mu posteli, 

 když sobě siámy nasteli, 

 tu-ť já ležím u pokoji ! 

 Někdy také pospím v hnoji; 



325. toho nečiním pro jiné, 



než když dščem zmoknu jediné, 

 by mé rúcho zsechío k jitru. 

 To-ť já, vstana, pěkně vytru, 

 aby na mně stálo čistě. 



330. To-ť já tobě pravi jistě: 



mne-ť sě chlapi velmi bojie. 

 Kadyž chodie nebo stojie, 

 pokorně-ť mi sě klanějí, 

 vzdy-ť: „Panice vítaj!" dějí. 



335. Sedláci-ť přede mnú sršie, 

 a slepice také pršie, 

 s nimiž mám hroznů útěchu. 

 Kteréž dosáhnu do měchu, 



315. 



To tobě Z. 



330. 



316. 



i zatopiti K. i ztopiti Z. P. 





317. 



nezminúti P. 



331. 



318. 



A když pak Z. P. 





320. 



Ale já-ť K. Já-ť se Z. P. 



332. 



322. 



když já sobě K. Z. P. 



332. 



323. 



o pokoji K. u pokoji Z. a tu-ť já 



333. 





leknu v pokoji P. 



334. 



324. 



Častokrát K. Někdy Z. P. 





325. 



toho já K. Z. Text P. 





326. 



kromě když-ť deščem K. neb když 



335. 





dčtěm P. dštěm Z. 



336. 



327. 



a mi (sic) mé rúcho K. by mi 

 rúcho Z. by mé rúcho P. 





328. 



To já Z. P. 



337. 



329. 



chtě, by na mě Z, na mně P. 





To-f tobě pravím Z. To-ť já pravi 

 K. Také tobě pravím P. 

 text P že-ť sě mne cbiapi K. 

 Mne-ť sě chíap velmi bojí Z. 

 a 333. v Z. chybí, 

 tu kdež stojie nebo chodié P. 

 mně-ť se pokorně kíanějí Z. 

 334. vezde-ť mi „Vítaj panice!" dějí Z. 

 vezde: „Vítaj panice!" dějí K. 

 Text P. 



srší P Sršeti = utíkati, 

 a také slepice přede mnú pršie Z. 

 Text P a jako slepice pršie K. 

 Pršeti = prchati. 



já mám K. Text Z. s nimi-t mám 

 hojnu útěchu P. 



24* 



