349 



Zapíatí-ť mi dosti draze, 



410. pojie-ť se innú calet v Praze. 

 Což mi pak bude škoditi, 

 když já již budu choditi 

 hrdě v mešném ruše zlatém, 

 jsa knězem nebo prelátem; 



415. když já již budu v kostele, 

 a ty stojíš jako tele 

 v svém zedraném ruše letně, 

 na mě smieš hleděti setně? 

 Pro tož, nebožtíku lichý, 



420. razi-ť, ostavuj sě pýchy 

 a se mnú nechaj svářenie; 

 však vidíš, že statka nenie. 

 Ješče-t nad to věrně pravi, 

 chceš-li prodlenie svému zdraví, 



425. nebudiž viec dvořskú chasu; 

 tak snad prodlíš svého času. 

 Jinak zhyneš na životě, 

 neb-ť nenie konce vašiej psotě, 

 aniž jesti lepšie čáka. 



430. Pro tož razi, u sedláka 

 přistáti v dobrej dědině, 

 zda tě tady psota mine. 

 Tu tepa v hJavu pšenici, 

 obráníš sě šibenici." 



409. mi to dosti K. mi to draze Z. 418. sotně Z. 



410. pojdeť . . . u Praze Z. Calta (u 420. razi-ť tobě, ostaň své pýchy Z. razi-f 

 Rozk. 90 cimea) bylo ploské pe- to K. 



čivo, jakové za starodávna prodá- 421. svářenie Z. 



váno v „celetné" ulici pražské. 422. Statek = síla, podstata, statečnost. 



411. Co mně bude pak Z. 423. na to Z. 



413. v mešném rúšě v zlatém Z. 424. prodlení Z. prodlenie K, 



414. v Z. vynechán, neb K. 428. vašie psotě Z. 



415. já budu K. já již Z. 429. aniž jest lepše kdy čáka Z. 



416. jako sedlské tele Z. 431. v dobré Z. 



417. rúšě Z. Letné — ledva. Srovnej 432. všě psota Z. 

 sotně, setně a sotva, pak stsl. lětt 433. V hiavu = v klasy, 

 jestb, lětija, jestb = volno jest. 



