361 



Poměr překladu rukopisu vratislavského k překladu kroniky 

 Pulkavovy v rukopisu mnichovském nejlépe poznáme, položíme-li 

 stejné kusy vedle sebe. 



Rukopis mnichovský. Rukopis vratislavský. 



Do die kinder der menschen Noch déme als dy kinder der 



in dem acker Senar noch dem menschen, dy do wonthen äff dem 



syntflutt nicht bedachten noch in fehle genannt Sennar noch der 



irm mut betrachtenn das gesche- syntfluth bedochten noch betrach- 



hen gelubde zw Noe, irem vater, ten nicht, was got gelobeth hatte 



das do sprach, mit nichten vlie- hern Noe vnde seynen vetern, do 



senn furpass mit den wassern der her sprach: mit nichte will ich 



sintflutt alles fleysch vnd wirt vor bas vorterben den menschen 



setzen meinen pogen in die wol- noch alles fleysch mit der synt- 



cken des hymels vnd wirt ein fluth ; des czu eynem czeichen wil 



tzeychen des gelubdes tzwischen ich setczen meynen regenbogen yn 



mir vnd dem ertreich. die wölken des himmels, das rede 



zwischen mir vnd der erden sey. 



Překlad mnichovský na první pohled poznati možno co doslov- 

 nější, překlad rukopisu vratislavského co volnější ale obyčejnému 

 čtenáři za to přístupnější. Bohužel již v této ukázce není překlad 

 bez věcné chyby, jichž i na jiných místech není nedostatek, tak že 

 překlad rukopisu vratislavského nezřídka opak toho obsahuje, co 

 originál vypravuje. Kdyby se při vydání kroniky Pulkavovy v „Pra- 

 menech dějin českých" uznalo býti vhodným, podati veřejnosti také 

 text její německý, musejí se buď oba německé překlady uveřejniti, 

 anebo vydavatel se bude muset pro některý z nich rozhodnouti a 

 druhý docela opomenouti ; neboť varianty tu dávati naprosto nemožno, 

 poněvadž každý překlad samostatně sdělán jest. 



Rukopis vratislavský má jen první knihu Pulkavovy kroniky jdoucí 

 jak známo až do zvolení Jindřicha Korutanského za krále českého 

 a do doby zavraždění krále římského, čímž prý se naplnilo proroctví 

 Přemysla oráče, že vnuk pomstí děda svého. 



Život Karla IV zachoval se nám ve dvou recensích, v jedné jak 

 jej máme v kronice Beneše z Veitmile co její čtvrtou knihu, kde 

 doslovně téměř pojat jest a druhé jak přichází ve vydáních Reine- 

 ciově, Freherově a Bohmerově. 



Německý překlad v rukopisu našem obsažený spořízen jest dle 

 recense druhé. V našem překladu schází sice jako v Benešovi z Veit- 



25* 



