flacler er graa og den indre kornede Masse sort. Proto- 

 plasmaet i disse Klumper har rimeligvis i lang Tid været 

 dødt og som Følge deraf er de nævnte Forandringer ind- 

 traadt. 



I Prøven fra Station 295 fandtes ogsaa Skaller af 

 andre Thalamophorer, saaledes 2 Exemplarer af Haploph- 

 ragmium latidor satam og 1 af Biloculina laevis indkittede 

 i Ydervæggen af en Crithionina abyssorum. 



Goes beskriver fra Vestkysten af Centralamerika 1 ) en 

 nærstaaende Form, 0. rugosa, der adskiller sig fra C. 

 abyssorum ved sin rynkede Overflade og uregelmæssige 

 Form. 



Biloculina laevis Defrance. 



(Fig. 15—16). 

 Pyrgo laevis Defr.. 1824, Diet. Sc. Nat. 32, p. 273. 

 ■„ — De Blainville, 1825, Manuel de Malacologie, 

 p. 482, pl. LXII bis. fig. 2. 

 Biloc. amphiconica var. platystoma Beuss, 1867, Steinsaltz- 

 ablag. Wieliczka. Wien. Ak. Sitz. Ber. 

 55, p. 67 pl. 1. fig. 8. 

 ringens Brady, 1884, Chall. Rep. 9. p. 137. 

 „ depressa „ — .,-,,- 140. 



„ laevis ,, — „ „ - 146, pl. 2, 



fig. 14. (?). 

 „ Sarsi Schlumberger, 1891, Biloc. grands fonds, Mem. 

 Soc. Zool. France 4, p. 166 pl. IX. fig. 

 55—59. 

 ,, laevis Goes, A., 1892, Artie, and Scand. Forami- 

 nifera, K. Sv. Vet. Acad. Handl. Bd. 25 

 No. 9. p. 119, pl. XXIV. fig. 914—918. 

 Der synes at være forskjellige Meninger, om hvilken 

 Art eller hvilke Arter det er, som har en saa kolossal 

 Udaredelse over Nordhavets Dybder, som Schmelck angiver 

 i sin Af handling om Havbundens Afleiringer. 



Baade Brady og Schlumberger har havt en Prøve af 

 Biloculinaer fra det norske Xordhav til Undersøgelse. Den 

 første henfører Størsteparten af disse til B. Bingens og 

 en Del til B. Depressa. Schlumberger har blot fundet 1 

 Art, hvilken han benævner B. Sarsi. Goés har i sit 

 Materiale fra de store Havclyb ved Spidsbergen blot seet 

 1 Art, B. laevis 2 . 



Brady og Goés er af den Anskuelse, at den fossile 

 Art Pyrgo laevis Defrance er identisk med en nu paa de 

 store Havdyb forekommende Form. 



De væsentligste Invendinger mod denne Anskuelse 

 synes mig at være : 



1 Goes, 1890, The Foramlnifera, Rep. Dredg. Op. Albatross, 

 XX. Bull. Mus. Comp. Zool. Harv. Coll. Yol. XXIX Xo. 1, 

 P. 24, Pl. II, Fig. :-}— 4. 



2 Jeg forbigaar her nogle andre Arter, som Goes opfører fra 

 Havet ved Spidsbergen, nemlig B. depressa, abyssorum og 

 arctica, dels fordi de let lader sig adskille fra B. laevis, dels 

 fordi de ifølge Goes lindes paa et mindre Dyb end. denne Art. 



tured surfaces of the wall are gray, and the interior, gra-" 

 nular mass black. The protoplasm in these lumps has 

 probably long been dead, and the above changes have 

 taken place in consequence. 



In the sample from Station 295, there were also 

 shells of other Thalamophora e. g. 2 specimens of Haploph- 

 ragmium latidorsatum and 1 Biloculina laevis, embedded in 

 the outer wall of a Crithionina abyssorum. 



Goes describes, from the west coast of Central 

 America 1 , a nearly allied form, C. rugosa, which differs 

 from C. abyssorum in its wrinkled surface and irregular 

 form. 



Biloculina laevis Defrance. 



(Fig. 1.")— 10.) 

 Pyrgo laevis Defr., 1824, Diet. Sc. Nat. 32, p. 273. 

 „ — De Blainville, 1825, Manuel de Malacologie, 



p. 482, pi. LXII bis. fig. 2. 

 Biloc. amphiconica var. platystoma Reuss. 1867, Steinsaltz- 

 ablag. "Wieliczka. Wien. Ak. Sitz. Ber. 

 55, p. 67. pl. 1. hg. 8. 

 ringens Brady, 1884, Chall. Pep, 9. pr. 137. 

 ,, depressa „ — „ - „ - 140. 



laevis „ — „ - „ - 146, pl. 2. 



fig. 14. (?). 

 „ Sarsi Schlumberger, 1891, Biloc. grands fonds, Mem. 

 Soc. Zool. France 4, p. 166 pl. IX. fig. 

 55 — 59. 

 ,, laevis Goés, A., 1892, Arctic, and Scand. Forami- 

 fera, K. Sv. Vet. Acad. Handl. Bd. 25. 

 Ho. 9. p. 119, pl. XXIV. fig. 914—918. 

 There seems to be a difference of opinion as to 

 which species it is that have such an exceedingly wide 

 distribution in the North Sea depths as Schmelck states 

 in his treatise on the ocean bed deposits. 



Booth Brady and Schlumberger have had a sample 

 of Biloculina from the Norwegian North Atlantic, for the 

 purpose of investigation. Brady refers the greater number 

 of these to B. ringens, and a few to P. depressa. Schlura- 

 berder has only found one Species, which he calls B. 

 Sarsi. Goes has only seen 1 species, B. laevis 2 , in his 

 collection trom the great ocean-depth at Spitzbergen. 



Brady and Goes are of opinion that the fossil species, 

 Pyrgo laevis Defrance, is identical with a form now occur- 

 ring in the great ocean depths. 



The chief objections to this view seem to me to be: 



Goes. 1896, The Foraminifera, Rep. Dredg. Op. Albatross XX. 

 Bull. Mus. Comp. Zool. Harv. Coll. Vol. XXIX, No. 1, p. 

 24, PL II. tigs. 3—4. 



I here pass over some other species, which Goes mentions 

 from the sea near Spitzbergen, viz. B. depressa, abyssorum 

 and arctica, partly because they are easily distinguished from 

 B. laevis, partly because, according to Goes, they are found 

 at a depth that is not so great as that at which the latter 

 species is found. 



