42 

 Subtribus Schizoccridcs. 



Antennas articulo 3:o maris bifurcato. Tibiae posterio- 

 res spinis rmllis. Alse cellula marginali hand appendiculata. 



Denna grupp öfverensstämmer i de flesta hänseenden med Hy- 

 iotomerna, men antennernas 3:e led hos hannen är 2-grenig; de ej 

 taggiga bakre benens tibier jemte något olika nervgång i vingarné 

 antyder en öfvergång till Selandrierna. 



Genus Schizocera Latr. 



Hylutoma Fall. Klug. Hart. 



Alse superiores cellula lanceolata petiulata; inferiores 

 cellula brachiali longe appendiculata. Antenna3 inferne mox 

 supra clypeum iusertse. Palpi raaxillares breves. 



Hufvudet är temligen bredt, transverselt med bred hjessa, och 

 starka, långa bjessfåror bakom ocellerna, som nästan bilda en trian- 

 gel; pannfårorna äro äfven tydliga; epistoma kort, föga utvecklad; 

 clypeus kort, i spetsen nästan tvärhuggen, afsattfrån epistoma; labrum 

 transversel; mandiblerna korta men starka; maxillarpalperna korta; 

 ögonen äro nästan ovala, ej nående ned till mandiblernas bas. An- 

 tennerna äro fastade långt ned på pannan straxt ofvanför clypei gro- 

 par; afståndet dem emellan mindre än till ögonen. Thorax är bred; 

 mesonotum med tydliga parapsidse; scutellen stor, föga kullrig men 

 bredt afrundad i spetsen, med trubbvinklig basal-intryckning; frenum 

 ej afsatt; metanotum med stora, smala, nästan hopflytande cenchri. 

 Abdomen med ett membranöst band emellan l:a och 2:dra dorsal- 

 segmenterna; honans valvler lika bildade som hos Hylotoma, äfvenså 

 bröst och ben, men tibierna sakna sporrar på yttre sidan nedom 

 midten. Framvingarne hafva bredt postcostal -fält men utan tvärnerv; 

 basal-nerven träffar postcosta temligen långt framfor submarginal- 

 nervens utgång; stigmat är bredt och costal-nerven straxt bakom det 

 småningom försvinnande i båda vingparen; lancettlika fältet är skaf- 

 tadt, emedan någon humeral-nerv ej finnes, och inmynnar före midten 

 af 2:a brachial-fåltet; bakre vingarnes humerus träffar brachium långt 

 framför cubiti furca; discoidal-fältet är något kortare än submarginal- 

 fåltet. 



Arterna af detta slägte äro alla sällsynta och omöjliga att reda 

 efter Klugs och Zaddachs (Schrift. d. K. Phys. Gesel. zu Königsberg 

 1863.) beskrifningar, hvilka endast taga hänsyn till färgen. 



