18 



stöta tillhopa i en spetsig vinkel temligen långt framför scutellcn, 

 som är transversel, med bredt afrundad, något upphöjd spets och ej 

 vinklig tvärintryckning vid basen. Metanotum har smal scutell och 

 transversella cenchri. Abdomen är bredast något framför spetsen, 

 l:a dorsal-segment är i bakkanten bredt urbräddadt och upphöjdt 

 med en membranös blotta, som äfven upptager framkanten af2:a, 2-4, 

 eller 2-5 hos hannen, äro försedda med en intryckt kant-linja, 9:e 

 nästan alldeles indraget under 8:e; terebram nästan alldeles fri, ej 

 eller omärkligt öfverskjutande abdomens spets; cerci korta; sista ven- 

 tralsegmentet hos hannen i spetsen bredt afrundadt. Framvingarne 

 hafva den vanliga tvärnerven infallande i cubiti furca; basal-nerven 

 träffar postcosta temligen långt framför submarginal-ncrvens utgång; 

 l:a submarginal-fältet upptager 2:a recurrenta nerven i eller straxt 

 framför bakre hörnet; 2:a marginal-fältet upptager tvärnerven i mid- 

 ten; costal-nerven fortsattes i båda vingarne ett stycke bakom mar- 

 ginal-fältet; discoidal-fältet har större längd än höjd, dess nedre 

 bakre vinkel är föga spetsig. På de bakre vingarne böjer sig cu- 

 bitus bakom recurrenta nerven i en trubbig vinkel mot inkanten 

 dess furca ligger nästan midtför postcostans; anal-nerven medelst 

 en sned tvärnerv förbunden med hnmerus; submarginal-fältet sträc- 

 ker sig längre mot spetsen än discoidal-fältet; stigmat är långt 

 med många (18-20) hamuli. Prosterni process är smalt emellan de 

 föga åtskilda framhöfterna. Mesosternum har på hvarje sida en svagt 

 upphöjd longitudinel list. Mesosterni epimera äro hopvuxna med l:a 

 ventralsegmentets epipneuma. Frambenens höfter äro nästan trian- 

 gulärt ovala, föga åtskilda; de bakre kegelformiga, de bakersta mera 

 tapplika och åtskilda af ett något större mellanrum; på insidan mot 

 spetsen äro de beväpnade med en eller 2 (J 1 ) knaggar. Låren äro 

 temligen grofva, i synnerhet på bakbenen hos hannarne, men obeväp. 

 nade. Tibierna äro nästan raka hos honorna, hos hannarne deremot 

 starkare krökta i synnerhet på 3:e benparet; deras sporrar äro ej sär- 

 deles långa, i spetsen membranösa. Tarserna äro, som vanligt, längst 

 på frambenen, kortast på bakbenen; 1-4 lederna småningom aftagande 

 i längd, 5:e längst; metatarsus hos hannarne ofvanför lamellen med 

 en krokig tand; klorna äro starka, hos honorna beväpnade med 

 en otydlig, ej rakt utstående, tand, som ligger mer eller mindre af- 

 [ägsnad från spetsen. Pulvillen ganska stark. Hannarne hafva en 

 svarthårig intryckning på 7:e och 8:e dorsal-segmenterna. 



Larverna hafva spiracula triangulära, stora ; kroppen knottrig af 

 tättstående fina knaggar i synnerhet på pleural-fållorna. 



Hithörande arter äro de största inom hela familjen. De lefva alla 

 på Pil. Al och Björk, der man äfven träffar larverna hvilande i spiral. 



