9 



Alla segmenterna äro fria, och rörliga och åtminstone de 

 2-7 inbördes lika stora. Det 9:e är hos honorna försedt 

 inom spetsen med en bågformig intryckning, hvarigenom 

 ett bakre stycke afsättes, som motsvarar postabdomen. 

 Nedanför detta stycke ligga, en på h varje sida, de såkal- 

 lade analpalperna eller cerci v el styli anales, hvilka äro 

 mer eller mindre långa men alltid oledade. På undre si- 

 dan slår sig samma 9:e dorsal-seginent tillhopa, mer eller 

 mindre omslutande sågens valvler. 



Ventral-segmenterna synas hos honorna endast vara 6, 

 emedan det l:a är rudimentärt eller rent af saknas. Det 

 6:e (eller egentligen 7:e) är hos honorna i bakkanten för- 

 sedt med en mer eller mindre djup bugt på ömse sidor om 

 midten, som är utdragen i en triangulär, stundom mem- 

 branös plåt, i hvars spets sågens bas är fästad. Det 7:e 

 är rudimentärt liggande vid sidan på basen af 8:e dorsal- 

 segmentet. Hus hannarne är 7:e eller sista ventral-seg- 

 mentet starkt utbildadt, mer eller mindre tätt slutande sig 

 till dorsal-segmentet, och till större delen döljande copula- 

 tions-organerna, af livilka likväl den yttre fliken merendels 

 är fri. Hos honorna utgöres äggläggnings-apparaten (te- 

 rcbra) af 2 yttre valvler (valvulce), som hvardera vanligen 

 bestå af ett basal- och ett apical-stycke. Emellan dessa 

 båda valvler ligger, bos Tenthredincrna, sågen (serrula), hos 

 Siriciderna barret (Urebellum), sammansatt af 2 nedre blad 

 (spicid(n) samt ett öfre, som stundom äfven kan vara de- 

 ladt i 2 halfvor genom en longitudinel inskärning. De tvenne 

 nedre bladen äro på undre sidan nästan alltid, det öfre 

 ofta försedt med tänder i kanten och tvärgående ribbor på 

 yttre sidan. 



Vingarnes nerver eller ådror (nervi vel vence), samt de 

 falt (cellulm), som bildas genom deras förgrening, äro af 

 stor vigt för systematiken, och särskilt hos de phytophaga 

 Hymenopterna, der de äro fullständigare utbildade än hos 

 nå^on aunau afdelnintr. 



