6 



användes på tiuningarne (tempora). På ansigtets nedre del 

 under antennerna rinnas stundom i midten en trekantig upp- 

 höjd plåt (epistoma), som framåt begränsas af muusköldeii 

 (clypeus), hvilken vanligen är afsatt genom en på tvären 

 gående intryckning. De punctformiga gropar, som ligga en 

 på hvarje sida i denna tvärlinja, och hvilka sällan saknas, 

 kallas fovece clypeales. Ofverläppen (labriim), af Hartig 

 kallad "Anhang", liksom munskölden af honom benämnes 

 'Oberlippe', är mycket varierande till storlek inom särskilta 

 genera, men spetsen af den synes nästan alltid emellan ba- 

 sen af mandiblerna. 



Dessa äro i allmänhet starkt utbildade, hos Tenthre- 

 dinerna vanligen plattade med fin, skarp spets samt kor- 

 sande hvarandra, på insidan oftast beväpnade med en eller 

 flera kvassa tänder; hos Siriciderna deremot korta och tjocka 

 med treklufven spets. Maxillerna äro sammansatta af 1) 

 gångleden (cardo), som ofta är starkt utvecklad, genom en 

 ginglymus articulerande med 2) stammen (stipes), hvilken 

 i spetsen och på insidan uppbär 3) de båda tuggiiikarne 

 (mala val lobus), samt af 4) maxillar-palperna (palpi ma- 

 xillares). hvilka hos Tenthredinerna nästan utan undantag 

 äro 6-ledade, hos Siriciderna deremot mycket reducerade. 

 Underläppen (Jabrum) är hornartad och uppbär tungan (le- 

 yula), som oftast är 3-delad samt labial-palperna (palpl 

 labiales), hvilka hos Tenthredinerna äro typiskt 4 -ledade- 

 hos Siriciderna fåledade. Strupens mediers ta del, eller hy- 

 postuma, är vanligen svagt utvecklad, hornartad och ligger 

 fri i en membran, som stundom sträcker sig ända från mun- 

 hålan till nackhålet (foramen occipitale). 



Antennerna äro aldrig kuäböjda, oftast tråd- eller borst- 

 formiga, hos de flesta Tenthrediner 9-ledade. De äro fa- 

 stade emellan ögonen, vanligen temligen nära hvarandra. 



Mellankroppens första ring (proihorax) har frambrö- 

 stet (prmpectus) ej hopvuxet med framryggen (pronotum) 

 utan genom en membran dermed förenadt, hvilket utgör 

 en af de mest väsendtliga karakterer för hela ordningen. 



