168 



ves, intus plerumque dente sub apice armatse. Alse supe- 

 riores cellulis 2 marginalibus ; subinarginalibus 4, quarum 

 3:a minus elongata nervum recurrentera 2:m excipiente; 

 inferiores rarius cellulis 2 mediis occlusis. Caput vertice 

 medio rarissime marginato, oculis ssepe mandibularum ba- 

 sin attingentibus. Tibise posticse calcaribus brevibus, me- 

 dium metatarsi band attingentibus, plerumque crassitie ti- 

 biali haud longioribus. Corpus parvum vel mediocre, sfe- 

 pius nigrum; cercis analibus brevibus. 



Denna underafdelning skiljes från Nematiderna genom' i allmän- 

 het kortare, ej borstlika antenner, hvilkas 3:e led är påfallande längre 

 än 4:e, samt genom framvingarne, hvilka hafva 2 marginal-fält och 

 4 submarginal-fält, af hvilka stundom l:a och 2:a hopflyta, men det 

 3:e som är ungefår lika långt som 2:a upptager 2:a recurrenta nerven, 

 vanligen långt ifrån inre hörnet. Från Tenthredinides afviker den 

 genom de korta sporrarne på baktibierna, hvilka aldrig räcka till 

 midten af metatarsus, vanligen ej äro längre än tjockleken af tibians 

 spets. 



Kroppen är merendels liten eller medelstor, ofta svart, tem- 

 ligen undersätsig. Hufvudet är transverselt; hjessan ytterst sällan, 

 tinningarne stundom, kinderna ej sällan kantade; hjessans och pan- 

 nans fåror merendels väl marquerade; panngroparne runda och oftast 

 tydliga; epistomat jemförelsevis svagt utbildadt, men clypeus i all- 

 mänhet starkare utbildad och kullrigare än hos Nematiderna; man- 

 diblerna oftast korta och tjocka vid basen; insidan bred, inom spet- 

 sen merendels beväpnade med en tand, och föga korsande hvarandra. 

 Ögonen räcka ej sällan ända ned till mandiblernas bas, hvarigenom 

 kinderna emellan dessa och ögonen försvinna. Antennerna äro i all- 

 mänhet korta, oftast tråd- eller mot spetsen tenformiga, deras 3:eled 

 påfallande längre än 4:e. Thorax har djupa parapsidae; irenum ej 

 sällan med större glesa pnncter i suturen. Abdomcn är oftast kurt 

 och bred, sågens valvler stundom öfverskjutande sista ryggsegmentet, 

 hvars cerci äro korta. Framvingarne hafva alltid 2 submarginal- och 

 4 marginal-fält; af dessa sednare hopflyta stundom l:a och 2:a eme- 

 dan l:a transversella submarginal-nerven bortfallit; det 3:e upptager 

 alltid 2:a recurrenta nerven, oftast långt ifrån inre nedre hörnet; den 

 lancettlika cellen är sällan skattad och slutar bakom midten af 2:a 

 brachial -cellen; brachii furca ligger ungefär midt emot cubiti furca; 

 cellula furcata upptager tvärnerven i, framför eller bakom midten; 

 basal-nerven inmynnar i postcostan ej sällan straxt vid submarginal- 

 nervens utgång, hvilken oftast bildar en trubbig vinkel vid l:a recurrenta 



