204 



omogna plommonen till marken, i hvilken han gör sig en håla, der 

 han spinner sin bruna, äggformiga, papperstunna cocong. Inom denna 

 öfvervintrar han till följande vår, då sågstekeln utvecklas. 



8. II. rutilicornis: Fusco-nigra, nitidula, termissime gri- 

 seo-pubescens, aiitennis, ore pedibus anoque pallide 

 rutis, prunoto obscure rufo vel nigro-fusco. Long. 3 

 mill. 



Thoms. i. c. 278. 6. 



Tenthredo rutilicornis Klug 1. c. N:o 19. Hartig 1. c. 



278. 42. 



Pra3cedenti statura, simillima, sed colore dilutiore an- 

 tenrjarum, ovis pedumque, clypeo convexo paullo profun- 

 dius excisu rnox discedeas. 



Temligen sällsynt med föregående; funnen i Skåne, Småland, 

 Uppland och på Öland. 



Genus Blcitnocampa Hartig. 

 Tenthredo Klug. Fallen. 



Åke superiores cellulis 2 raarginalibus, 4 submarginali- 

 bus, cellula lanceolata petiolata, humero nempe niillo ; nervö 

 transverso ordinario rarissime pone medium sita, basali ple- 

 rumqne fere interstitiali et sa3pissime cum 2:o recurrente 

 parallelo. Alse infériores rarissime cellulis 2 occlusis. Ca- 

 put sa3pe genis marginatis; oeulis plerumque b^sin mandi- 

 bularum attingentibus; sulcis verticinis haud longis, sed 

 distinctis, foveolis supra antennas plerumque rotundis. Man- 

 dibula3 semper breves et validiores, apice haud producto, 

 dente raox inträ apicem intus armatse. Corpus breve, cras- 

 siusculum, sa3pissime nigrum, tibiis interdum albido-lineatis. 



Detta slägte skiljes lättast från närstående genom de öfre vin- 

 gerne hvilka hafva det lancett-lika fältet skaftadt emedan humerus 

 ej är utbildad. Häri öfverensstäunner det med Fenusa, men afviker 

 genom 4 submaiginal-iält och längre antenner; stundom är likväl 

 lat transveiso-marginal-nerven otydlig, men af alla våra arter skulle 



