50 



sulphureis vel rufescentibus, forcipis squama oblonga, in- 

 tus processum paullo majorem emittente, apice rotunda to 

 haud prominulo certe distinctus. 



Sällsynt; funnen i Lappland. 



Sectio secunda Solitarias 



Alse superiores cellula l:a submarginali inferne quam 

 2:a majore. Gense nullse vel fere nullse, oculis nempe 

 ssepissime mandibularum basin attingentibus. Tibiae po- 

 stica? corbicula niilla, sed saepe patella basali instructse. 



Hithörande Apiarier lefva ensamma, hafva inga arbetare, en stor 

 del äro parasiter. De skiljas från föregående afdelning dels genom 

 framvingarne, hvilkas l:a submarginal-cell (af 3 fullständiga) nedtill 

 är större än 2:a, dels genom ögonen, som räcka nästan alldeles ned 

 till basen af mandililerna|; deras baktibier äro ej försedda med cor- 

 bicula men ej sällan hafva de en patella upptill vid basen. 



Tribus INegilliua. 



Caput facie antice ssepe elevata, interdum maris pal- 

 lida; labro libero, ssepe inagno; palpis maxillaribus 6- 

 articulatis; mandibulis apice plerumque bifido. Al?e infe- 

 riores lobo basali rarissime medium cellula? bracliialis su- 

 perante. Abdomen segmento l:o retuso. Femma pedibus 

 posticis polligineris, sed flocculo basali nullo. Epimera 

 mesotlioracis haud vel vix discreta. Unguiculi pulvillo 

 magno, apice corneo instructi. 



De slägten, som höra till denna grupp, öfverensstämma i de flesta 

 hänseenden med Andrenina, från hvilka de lättast skiljas genom bak- 

 vingarne, som, hos våra inhemska genera, hafva en kortare basal-flik, 

 ej eller knappt räckande förbi midten af brachial-fältet, samt genom 

 hufvudet, hvilket på hjessan baktill har en flack intryckning invid 

 ocellerna. Dessutom är l:a abdominal-segmentet vid basen mera 

 tvärt nedstupande; framvingarnes stigma svagare utbildadt; honorna 

 hafva ingen hårlock vid basen af bakbenen för pollens insamling ; 

 pannan är framtill ofta upphöjd och hos hannen gul; ocellerna ofta 



