70 



strecket invid ögonen, genom mindre tvärt afstött metathorax och 

 l:a abdominal-segment, samt genom längre basal-flik på bakviugavne. 

 Från Halictina skiljes den genom ej sä lång basal-flik på bakvingarne, 

 ej afsatta epimera mesothoracis och genom pronoti bakkant. 



Till denna grupp höra endast 2 genera, hvillsa lätt skiljas ge- 

 nom antalet af submarginal-fält i framvingarne, såsom synes af föl- 

 jande 



Conspectus geuerum. 



A) Alae superiores cellulis submarginalibus 3, marginali haud 

 appendiculata Andrena. 



B) Alae superiores cellulis submarginalibus 2, marginali apice 

 appendiculata. Panurgus. 



Genus Aiidrena Fab. 



Caput striga frontali juxta oculos feminse sat lata, 

 sericeo-pubescenti, maris angustiore alutacea; subtus pone 

 mandibularum insertionem pectine breviter fulvo-setoso 

 ornatum. Alae superiores cellulis 3 submarginalibus, mar- 

 ginali apice haud appendiculata, discoidali angulo postico 

 inferiore fere recto. Alae inferiores cubiti furca paullo 

 ante originem nervi marginalis sita. Trochanteres postici 

 feminse flocculo pollinigero instructo. 



Hufvudet är hos honorna ej eller obetydligt, hos hannarne oftast 

 mera märkbart afsmalnande bakom ögonen ; hjessan emarginerad i 

 midten; pannan på hvarje sida invid ögonen med ett streck, som 

 hos honan är tätt belagdt med en fin nästan sammetsartad pubescens 

 hos hannen antydt genom en fin nålritsning; clypeus är i midten of- 

 tast glesare puncterad; öfverläppen med en basal-plåt, hvars form är 

 constant och till följe deraf af stort värde för artbestämningen; man- 

 diblerna i allmänhet smala, sikelformiga, stundom hos några hannar 

 med en tand eller kort process vid basen; tungan i allmänhet kort, 

 labial-palperna ej slidformiga Antennerna äro hos honan oftast 

 omärkligt incrasserade emot spetsen, 4:e och 5:e lederna något kor- 

 tare än de följande ; hos hannarne är längdförhållandet mellan 3:e 

 och 4:e lederna af stor vigt för arternas säkra åtskiljande Pronotura 



