214 



Tribus McgacMlina. 



Caput facie antice haud elevata, temporibus latis, 

 vertice margine postico ssepius acuto, mesonoti marginem 

 anteriorem obtegente; palpi maxillares breves 2 — 4 arti- 

 culati, labiales articulis 2 primis elongatis, lingua elon- 

 gata ; labrum magnum quadratum vel oblonguru sub man- 

 dibulis occultum, his validis, apice dilatato oblique trun- 

 cato, dentibus plerumque pluribus armato; oculis mandi- 

 bularum basin ssepissime plane attingentibus. Pronotum 

 margine postico ad callum humeralem usque sequaliter 

 late emarginato. Metathorax brevis, ssepissime perpendi- 

 cularis. Alse superiores cellulis 2 submarginalibus in- 

 structse, furcula rami superioris cubiti ssepissime ante fur- 

 culam inferioris sita; cellula 2:a brachiali nervum ihfra 

 medium emittente; stigmate plerumque parvo et brevi. 

 Ala3 inferiores lobo basali brevi, medium cellulse brachi- 

 olis haud vel vix attingente, furca cubiti plerumque ante 

 originem nervi marginalis sita. Abdomen crassum, seg- 

 mento l:a basi retuso, ssepe linea media impressa trans- 

 versa instructo; maris segmentis ultimis ssepissime vario 

 modo crenatis, dentatis vel excisis. Pedes postici haud 

 longi, parum distantes; femoribus et trochanteribus sine 

 flocculo pollinigero; tibise patella nulla, anteriores sa3pis- 

 sime apice externe uncinatis. Tarsorum unguiculi pul- 

 villo parvo vel nullo instructi, feminse saape haud dente 

 armati. Femina ventre pollinigero vel parasitse. 



Denna grupp skiljes lättast genom labrum, som är stor men 

 ligger inslagen under de starka oftast flertandade mandiblerna, samt 

 genom endast 2 submarginal-fält i framvingarne och korta 2 — 4-le- 

 dade maxillar-palper. Från Andrenina och Halictina afviker den 

 genom kortare basal-flik på bakvingarne, från Nomadina och Megil- 

 lina genom ej fri öfverläpp. 



Hufvudet är i allmänhet stort, bjessan baktill urbräddad och 

 oftast skarpkantad; ocellerna ligga i en triangel, stundom nästan i 

 en"båglinja; ögonen räcka vanligen alldeles ned till basen af man- 

 diblerna och äro sällan svagt urringade på insidan; öfverläppen är 



