215 



stor fyrkantig eller aflång, inslagen under mandiblerna och betäckande 

 mundelarne; maxillar-palperna äro föga utvecklade, 2— 4-ledade, korta 

 i jemförelse med labial-palperna, hvilkas 2 första leder äro slidformiga 

 och långa liksom tungan; mandiblerna äro kraftigt bygda, i spetsen på 

 insidan snedt afhuggna och triangulärt utvidgade samt oftast beväpna- 

 de med mer än 2 tänder. Antennerna äro i allmänhet korta, strängen 

 oftast hoptryckt, dennes l:a led ej särdeles lång. Thorax är i allmänhe 

 kort; pronotumjemt och bågformigt urbräddadt ända till sidofliken, 

 med ej afsatt collare ; mesonotum är vanligen framtill något sluttande ; 

 scutellen oftast med afsatta paraptera, som stundom träda fram i form 

 af en tand; metathorax är hos de flesta kort och nästan perpcndicu- 

 lär, dess öfre fält ej litet, stundom med en crenulerad tvärintryck 

 ning under postscutellen såsom antydning till ett månlikt fält. Fram- 

 vingarne hafva utan undantag endast 2 submarginal-fält emedan 2:a 

 transversella submarginal-nerven bortfallit; stigmat är i allmänhet 

 svagt utveckladt; basalfliken på bakvingarne oval, kort så att den 

 knappast räcker till midten af brachial-fältet. Abdomen är nästan 

 halfcylindrisk, dess l:a dorsal-segment framtill starkt nedstupande, 

 med en temligen stark och lång intryckning i midten samt meren- 

 dels forscdt med en bågformig intryckt tvärlinja ungefär i midten; 

 sista har hos honorna aldrig någon dorsal-area; depressionen i spet- 

 sen af dorsal-segmenterna är sällan antydd, men bakkanten är nor. 

 malt försedd med hvitaktiga oftast tilltryckta fjällika hår, som bilda 

 hela eller afbrutna band. Bakbenen äro ej långa; höfterna på sista 

 benparet föga åtskilda, ej långa; tibierna sakna patella, men äro of- 

 tast i synnerhet på de första benparen i spetsen på yttre sidan be- 

 väpnade med tillbakaböjd hake Klorna äro hos honan stundom obe- 

 väpnade ; pulvillen saknas hos några, hos de öfriga är den förhanden, 

 fast ej starkt utvecklad. Bröstet har framtill på sidorna en temligen 

 starkt afsatt fördjupning för benens upptagande. 



Kroppen är vanligen utan metallglans, oftast utan någon teck- 

 teckning, men abdomen merendels med smala korta band i spetsen 

 på segmenterna; sculpturen är i allmänhet grof, i synnerhet på tho- 

 rax. Honorna hafva antingen en pollenapparat på abdomens buksida, 

 bildad af tätt packade styfva snedt bakåtriktade borst, eller lefva de 

 parasitiskt hos andra slägten inom gruppen. Hannarne hafva i all- 

 mänhet få bukringar, hvilka, liksom äfven de sista på ryggskenorna, 

 oftast äro utmärkta genom utskärningar, tänder, m. m. 



