14 



Sympodium norvegicum, n. sp. 



Tab, VIL 



Zoanthodemet er uden Stamme. Basaldelen er som en tyk Membran udbredt over en større Strækning, saaledes er 

 den paa det Exemplar, vi have, udspændt over saagodtsom hele Røret af Sabella penicillus, fig. i. Paa denne Basaldel sidde 

 Polyperne med deres Celler i større og mindre Grupper, og her er Basalmembranen flere Millimeter tyk og noget ophøiet, 

 imedens den imellem Grupperne er ganske flad, neppe en Millimeter, fig. i. I Grupperne staa Polyperne temmelig tæt, uden 

 dog at berøre hinanden, imellem Grupperne sees tildels enkeltstaaende Polyper, fig. i. Hele Basaldelen var overspundet af en 

 membranøs Kiselsvamp, der igjennem runde Aabninger tillod Polyperne at komme frem. 



Polypcellen er i udstrakt Tilstand konisk, 2 mm. høi, 2 mm. bred ved Grunden, furet paalangs, fig. 2, a, rigt besat 

 med Kalk, og kan trække sig sammen, saa at den danner en li den vorteformig Forhøining paa Basaldelen, hvori den indtrukne 

 Polyp skjuler sig. Dens øverste Rand har 8 Papiller, fig. 2, b. 



Polypen er omtrent 4 mm. lang. Dens Bagkrop, 1 mm. bred, der hvor den træder ud af Cellen, fig. 2, c, er cylin- 

 drisk, halv gjennemsigtig, noget furet efter Længden, glat og uden Kalk. Dens Forkrop udvides lidt opimod Tentakelran- 

 den og er rig paa Spikler, fig. 2, d. Mundskiven bred; Munden danner en Tverspalte med tykke Læber. Tentaklerne ere 

 temmelig lange, smale, og ere saavel paa deres aborale Flade som paa Pinnulerne forsynede med Kalklegemer, fig. 2, e, samt 

 Nematocyster. 



Hele Zoanthodemet er beklædt med et Epithel (Ectoderm), der træder tydeligst frem paa Polypen, hvor det ogsaa 

 er tykkest, og bestaar af mange Lag polyædriske Celler med en aflang Kjerne, og yderst fattig paa Protoplasmaindhold. Cel- 

 lerne ere ganske klare, har en meget tynd Membran, hvorfor det er vanskeligt at skjelne deres Grændser, fig. 3. Indenfor 

 Ectodermet er et hyalint Bindevævslag, hvori sees spindelformede Bindevævslegemer, fig. 4, a og Spikler, fig. 5, a, og til den 

 indre Væg af dette Bindevæv er fæstet Muskellaget med Længde- og Tverfibre, fig, 4, b, der er beklædt med et indre Epithel 

 (Entoderm), det samme som tapetserer hele Mavehulheden, Septa, Septula, Svælgets ydre Flade og Gastralfilamenterne. Endo- 

 thelet bestaar af mange Lag Celler, der forstørstedelen ere runde med store Kjerner og et temmelig rigt Protoplasmaindhold, 

 fig. 4, c, Paa den udvendige Væg af Svælget indenfor Endothelet i Bindevævet er leiret 4 Rækker Spikler, hvilke svare til 4 

 Septa, to paa Ventral- og to paa Dorsalfladen, fig. 6, a, 5, b, uden at dog Spiklerne gaa over i Septa, der ere uden Kalklege- 

 mer, ligesom Tilfældet er med Septula. 



Svælgets indre Væg er i de øverste 2 /a Dele beklædt med Ectodermceller, imedens den nederste Trediedel er tapet- 

 seret med Entodermceller, der ligeledes overtrække Gastralfilamenterne, af hvilke de 6 ere temmelig korte. Septula gaa lige 

 ned til Bunden af Cellen, fig. 7, a, og paa 6 af dem udvikle sig i den nederste Del af Polypens Bagkrop og i Cellen Genera- 

 tionsorganerne, der beståa som almindeligt hos Alcyoniderne af stilkede Kapsler, hvori enten Æg eller Spermatozoer udvikles, fig. 

 7, b. Kjønnet er adskilt. De to lange Gastralfilamenter følge de to Septula, som ikke bære Generationsorganer. 



Vi have tidligere gjort opmærksom paa, at kun Polypens Bagkrop, Septa, Septula og Gastralfilamenter ere uden Kalk- 

 legemer, forresten er hele Zoanthodemet rigeligt forsynet med dem. 



Paa Basaldelen ligge Kalklegemerne meget tæt sammen, fig. 2, og beståa dels af Spindler med afstumpede Ender og 

 besatte med vortedannede Takker, ere 0,200 mm. lange, 0,040 mm. brede, fig. 8, dels af Tvillinger, ligeledes besatte med Tak- 

 ker, fig. 9, og endelig imellem disse to Former en tredie Spikelform, der nærmer sig Dobbeltkuglen, fig 10. 



I Cellen ligge Kalklegemerne tæt sammen uden at ligge ovenpaa hverandre, fig. 7, c, og have saagodtsom udeluk- 

 kende den Form, Kolliker har kaldet Dobbeltkugler ; de ere 0,132 mm. lange, 0,072 mm. brede, have paa Midten, hvor de ere 

 indknebne, et glat Baand, imedens begge halvrunde Ender ere mere eller mindre tæt besatte med vortedannede Takker, fig. 

 1 1, a, b. Foruden disse Spikler sees hist og her enkelte Spindler, lig dem i Basaldelen. 



Polypens Forkrop er næsten tapetseret med Spikler, der beståa hovedsagelig af Spindler, som ligge efter Længden 

 opimod Tentaklernes Grund, fig. 2, d, 7, d, imedens de nedad, der hvor Forkroppen gaar over i den kalkløse Bagkrop, ligge 

 paatvers, og ligesom danne Grændsen imellem For- og Bagkrop, fig. 7, e. Spindlerne ere baade lige og krumme; de lige ere 

 0,440 mm. lange, 0,020 mm. brede, spidse i begge Ender og takkede, fig. 12; de krumme ere 0,380 mm. lange, 0,040 mm. 

 brede paa Midten, have dels spidse, dels afstumpede Ender, og ere besatte med Takker, fig. 13; endelig er der enkelte S formede 

 Spikler, stærkt takkede, med lidt afstumpede Ender, og 0,280 mm. lange, 0,024 mm. brede paa Midten. 



Tentaklerne ere paa deres aborale Flade, lige fra Grunden og op imod den øverste Fjerdedel, forsynede med lang- 

 strakte, flade, stærkt takkede, tildels næsten forgrenede Spikler, der ligge paatvers, den ene ovenfor den anden, ere 0,116 mm. 

 lange, 0,060 mm. brede, fig. 7, f, 14, a, b. Ved Siden af disse er der mindre, kølleformede Spikler, der strække sig henimod 

 Pinnulernes Grund, ere stærkt takkede, næsten forgrenede i den brede Ende. Disse Køller ere dels lige, dels lidt krumme, 

 0,120 mm. lange, 0,024 mm. brede i den ene Ende og ganske spids i den anden, fig. 15, 16. Foruden disse Køller ere der 

 endnu nogle meget mindre, hvoraf enkelte især træffes paa Pinnulerne, fig. 17. 



