20 



Ventralfladen er nøgen, næsten flad, naar den er beklædt med sin tykke Overhud, med det deri afsatte Slim, fig. 3, 

 men noget hvælvet efterat være berøvet Overhuden, fig. 2 ; den er 3 mm. bred paa Midten, men lidt smalere mod begge Ender, 

 Fra hver af Ventralfladens Sider udgaa 6 Finner, fig. 2, b, der løbe paaskraas opad og bagtil, aftagende noget i Bredde mod 

 Rygfladens Midte, fig. 4, 5, hvor der er en meget fin Linie, fig. 4, b, som strækker sig fra Basaldelen og op til 6te Par Finner; 

 h er ophører den ; thi det 6te Par Finner ere sammenvoxede paa Midten af Rygsiden, saa at de danne ligesom en Krave om- 

 kring den øverste Ende af Rachis, fig. 2, c, 4, c. Finnerne have en næsten trekantet Form; de midterste ere de længste, 9 mm. 

 lange, 3,5 mm. tykke ved Granden og 3 mm. høie, fig. 2, 4, 5* De ere ved sin nedre (indre) Rand overalt fastvoxede til 

 Rachis, fig. 2, d, 5,b; den øvre (ydre) Rand er temmelig skarp og fri, fig. 2, e, 4, d, og Afstanden mellem Finnernes øvre Rand 

 er fra den ene Finne til den anden fra 3 — 5 mm., imedens Rummet imellem Finnernes Grund udgjør knapt 1 mm. 



Polypcellerne, som ere 2,5 — 3 mm. lange, koniske, indtage Finnernes øvre Rand og ere rigt besatte med lange 

 Spikler, der straaleformigt omgive den runde Aabning, fig. 6, 7, a. Paa det nederste og øverste Par Finner er der kun en Rad 

 Celler, men paa de øvrige 4 Par Finner er der to Rækker, dog saaledes, at der er 6 Celler i den ydre og kun 3 i den indre 

 Række, fig. 2, 4, 5. Cellerne ere sammenvoxede og danne egentlig Finnen, kun deres øvre, koniske Ende er fri, fig. 5,0. 

 Spiklerne i Cellerne ere trekantede Stave, der ligge efter Længden, tæt paa hverandre og have en forskjellig Størrelse, men 

 omtrent samme Form; de store Spikler ere 1,150 mm. lange, 0,044 mm - brede, fig. 8, de smaa ere fra 0,120 — 0,180 mm. lange 

 og 0,015 — 0,020 mm. brede, fig. 9. 



Polyperne ere retraktile og lidt forskjellige i Størrelse; de største, der optages af de midterste Finner, ere indtil 

 5 mm. lange. Kroppen er cylindrisk, 3 mm. lang, stærkt furet efter Længden og uden Kalk, fig. 7, b. Tentaklerne ere 2 mm. 

 lange og paa den aborale Flade 4 Længderækker Spikler, som ere trekantede, 0,180 mm, lange, 0,032 mm. brede, fig, 7, 10, a. 

 Pinnulerne ere uden Kalk, fig. 10, b. 



Paa den øverste Ende af Rachis, næsten paa Midten af de to sammenvoxede Finner, dog nærmere Rygsiden, er en 

 enkeltstaaende Polyp med sin Celle, fig. 2, f. 



Ved Siden af Ryglinien lige ved Spidsen af 2den, 3die og 4de Finne sees to meget smaa, halvrunde, hvide Forhøi- 

 ninger med en liden Aabning i Midten, fig, 4, e; lignende Zooider sees enkeltvis imellem de 3 nævnte Finner. 



Anatomisk-histologisk Beskrivelse. 



Polypstokken er uden Axe; men i dens Centraldel er der et ganske eiendommeligt Kanalsystem, bestaaende af 4 

 Længdekanaler, der fremkomme paa en Maade, som er temmelig forskjellig fra den, hvorved de 4 Hovedlængdekanaler dannes 

 hos Pennatuliderne, nemlig ved 4 hele Skillevægge, der ere fastvoxede enten til Axen, eller, hvor saadan mangler, til hinandens 

 centrale. Rande. Her forholder det sig saaledes, at i de 3 nedre Fjerdedele af Stokken dannes Kanalerne af 4 langstrakte 

 Klapper, fig, 11, hvoraf de to, der ere de tykkeste og længste, udgaa fra den dorsal-laterale Flade, fig. 11, a, og de andre to, 

 der ere tyndere og noget kortere, fra den ventral-laterale Side, fig. n,b. De dorsal-laterale Klapper gaa paaskraas opad og 

 indad mod Centrum, fig. 12, a; deres fri indre Rand er temmelig tyk og bølgeformig, og er saaledes afpasset, at Udbugtnin- 

 gerne paa den ene Klappe svare fuldkommen til Indskjæringerne paa den anden, fig. 11, c, saa at disse to Klapper, naar de 

 ere lukkede, dele Rummet i to Kanaler, en dorsal og en ventral, fig. 12, b, c. 



De ventral-laterale Klapper løbe paaskraas nedad og indad mod Centrum, fig. 12, d, hvor de slutte sig tæt til de 

 dorsal-laterale Klapper, strax indenfor deres fri Rand, hvorved begge Sidekanalerne dannes, fig. 12, e. Disse 4 Klapper svare 

 til de 4 Skillevægge hos Pennatuliderne, og paa et Tversnit vise de sig som et Kors, fig. 12. 



Ned imod Stokkens nederste Ende blive de ventral-laterale Klapper alt smalere og smalere, saa at de her ikke 

 slutte længere, hvorved der egentlig kun bliver to Kanaler, en dorsal og en ventral; denne sidste, der paa hele Strækningen 

 er videre end hin, antager nu en større Dimension. Da, som vi tidligere have anført, Basaldelen var lidt iturevet, kunne vi 

 ikke med Sikkerhed angive Kanalernes Afslutning her. 



Paa Stokkens øverste Fjerdedel blive Kanalernes Forhold noget anderledes; her ere nemlig de to dorsal-laterale 

 Klapper fuldkommen sammenvoxede, fig. 11, d, og sees langs Midten en svag Linie, hvor Sammenvoxningen har fundet Sted, 

 fig. 11, e, her er altsaa en ordentlig Skillevæg; den ventrale Kanal bliver noget trangere, den dorsale videre. De ventral- 

 laterale Klapper, fig. 11, f, ere blevne tykkere, smalere og Sidekanalerne trangere, uden ganske at forsvinde. Dorsalkanalen er 

 videre. Samtlige Kanaler gaa lige op til Stokkens Ende, og i deres Sidevægge sees smaa, aflange Aabninger for Saftkanalerne. 

 Den axiale Polyp staar ikke umiddelbart i Forbindelse med nogen af de 4 Centralkanaler. 



Klapperne dannes af et temmelig fast, fibrillært Bindevæv, hvori findes elastiske Fibre, spredte, meget smaa, aflange 

 Kalklegemer, 0,004 mm. lange, 0,002 mm. brede, fig, 13, og paa hvilket er fæstet et Muskellag, bestaaende af meget stærke 

 longitudinelle samt transverselle Fibre. Saavel Muskellaget som hele Kanalen er overalt beklædt med et Epithel, dannet af 

 flere Lag aflange Celler, med en aflang Kjerne og temmelig rig paa Protoplasmakorn. Cellerne ere 0,010 mm. lange, 0,008 mm. 

 brede. Kjernen er 0,003 mm « lang, fig. 14. 



Polypstokken har en ydre, tyk Epithelialbeklædning, der bestaar af mange Lag polyædriske Celler med en tyk Mem- 

 bran, en stor excentrisk Kjerne med Kjernelegeme og et fattigt Protoplasmaindhold. Cellerne ere 0,020 mm. og Kjernen 



