21 



0,008 mm., fig. 15. Indenfor dette Ectoderm er et Lag dels runde, dels aflange Celler, som ligge tildels i Grupper, tildels 

 enkeltvis. De have en tyk Membran, en temmelig stor excentrisk Kjerne med Kjernelegeme og et stærkt, brunt, pigmenteret, 

 finkornet Indhold, der stundom ganske skjuler Kjernen. De aflange Celler, der ere 0,056 mm. lange, 0,036 mm. brede, danner 

 undertiden en Forlængelse, der syntes at have en liden Aabning paa Enden, fig. 16, a. De runde ere 0,036 mm. brede, have 

 en lignende aflang Kjerne som de aflange; men Indholdet er ikke saa kornet, dog lige stærkt pigmenteret, fig. 16, b. Om de 

 aflange Celler ere encellede Slimkjertler eller kun Pigmentceller, se vi os ikke istand til at afgjøre. Indenfor Overhuden op- 

 træder et temmeligt bredt, fibrillært Bindevævslag, fig. 18, a, hvori findes, foruden spindelformede Bindevævslegemer med lange 

 Udløbere, fig. 17, a, trekantede Spilder, lig dem paa Tentaklerne, 0,120 mm. lange, 0,020 mm. brede. Dette Bindevæv danner 

 listeformige Forlængelser ind imod de 4 Centralkanaler, hvorved fremkomme Spalter, som udgjøre Coenenchymets Længdekana- 

 ler, der som sædvanligt ere forsynede med Længde- og Tvermuskler samt Epithel. Fra disse Længdekanaler, der ere meget 

 sammentrængte, udgaa Tverkanaler, der igjen forgrene sig og danne et Net af fine Nutritionskanaler, hvilke som oftest ere op- 

 fyldte af lidt aflange Epithelceller, fig. 1 7, b. 



Polypcellerne, ligesom Polyperne, ere forsynede med et lignende Epithel som Stokken; men medens der paa Cellerne 

 findes hist og her de ovenfor omtalte store Pigmentceller, ere Polyperne uden saadanne. 



Polypkroppen har indenfor Ectodermet et temmelig bredt Lag fibrillært Bindevæv, fig. 18, a, hvori sees en MængdeSaft- 

 kanaler samt enkelte Bindevævslegemer. Til den indre Flade af dette Bindevæv er fæstet longitudinelle og transverselle Muskelfibre, 

 hvilke gaa over paa Sep ta saaledes som sædvanligt, at Længdemusklerne følge den ene Side, fig. 18, b, og Tvermusklerne den 

 anden, fig. 18, c, Septa ere uden Kalk, ere væsentlig Forlængelser af Kroppens Bindevæv og forsynede med et Epithel, der be- 

 staar af flere Lag runde Celler, 0,008 mm. brede med Kjerne og Kjernelegeme. Membranen er meget tynd, Kjernen næsten 

 rund, og Protoplasmaindholdet ikke meget rigt, fig. 19. 



Svælget er aflangt og foldet; dets udvendigeVæg har et tykt Lag mørkt, kastanjebrunt, pigmenteret Epithel, fig. 18, d, 

 der bestaar baade af runde og lidt aflange Celler med en klar Membran og en excentrisk, aflang, brun Kjerne, samt et brunt 

 kornet Indhold. Cellerne ere 0,012 mm. lange, 0,006 mm. brede, fig. 20. Lignende Celler findes ogsaa iblandt Kamrenes 

 Epithelceller. Indenfor Epithelet er et bredt, fibrillært Bindevævslag, hvortil de longitudinelle og transverselle Muskler ere 

 fæstede. Svælgets indre Flade er beklædt i den øverste Del med Epithel, bestaaende af polyædriske Celler (Ectoderm), og i 

 den midterste og nedre Del med lignende Celler som de, der findes i Kamrene og paa Svælgets ydre Væg (Entoderm). Fra 

 Svælgets nederste fri Ende udgaa 8 Gastralfilamenter, hvoraf de to ere noget længere end de øvrige og følge Septula. 

 Gastralhulheden er kort, ender lidt afrundet, og dens Bund gaar over i en Saftkanal, der i Forening med lignende Kanaler 

 fra de øvrige Polyper i hver Finne danne radiære Kanaler, der forlænge sig indad til en af de 4 Længdekanaler. Paa de 6 

 Septula, der ikke bære Gastralfilamenter, udvikle Generationsorganerne sig som sædvanligt. Hos vort Exemplar er der i saa- 

 godtsom hver Polyps Gastralhulhed en Mængde Æg i forskjellige Utviklingsstadier, ja hos enkelte Polyper var endog Hulheden 

 aldeles udspændt af Æg, hvorved Finnen paa det Sted blev noget tykkere. 



Ægformige Nematocyster fandtes baade paa Stokken og Polyperne, især paa Tentaklerne. 



Farve: Stokken gulrød, Polyperne mørkerøde. 



Findested: Fundet af Konservator Storm ved Rødbjerg, Throndhjemsf jorden, 180 Favne, fæstet til Oculina prolifera. 



Efter hvad vi ovenfor have beskrevet baade med Hensyn til Polypstokkens Ydre og dens Bygning i det Hele tåget, 

 vil der ikke kunne reises Tvivl længere om, at Gøndul mirabilis er en Pennatulide. Men en Pennatulide uden Stilk, hvor 

 Rachis ved en skiveformig Basaldel er fastvoxet til det Sted, hvor den lever, er noget ganske ukjendt. Dens Organisation 

 frembyder Særegenheder, der tyde hen paa, at den maa betragtes som en meget lavtstaaende Pennatulide. Basaldelen med 

 sin skivedannede Udvidning af Sarcosomaet har jo intet tilfælles med Pennatulidernes Stilk, imedens den nærmer sig meget til 

 Alcyonidernes og Gorgonidernes Befæstningsmaade. — Kanalen i Polypariets Centraldel med sine Klapper minder noget om 

 den forlængede Gastralhulhed hos Alcyoniderne, en Antydning, der vinder i Styrke derved, at Axial-Polypen har en noget længere 

 Mavehulhed end de øvrige Polyper, ihvorvel den ikke længere staar i umiddelbar Forbindelse med Centralkanalen. — Det forholder 

 sig nemlig saaledes, at Axial-Polypens Gastralhulhed gaar over i en yderst fin Kanal, Ernæringskanal, der munder ud, saavidt 

 vi kunne iagttage, i den dorsale Længdekanal. 



Professor Kolliker har beskrevet under Navnet Pseudogorgia Godeffroyi *) en Mellemform imellem Gorgoniderne, Al- 

 cyoniderne og Pennatuliderne. Han ender sine Reflexioner over denne mærkelige Form paa følgende Maade: »Nach diesem 

 wird sich nun die Stellung der Pseudogorgia Godeffroyi dahin definiren lassen, dass dieselbe eine Urform der Pennatuliden 

 ist, die den Alcyoniden und Gorgoniden noch sehr nahe steht. Ware dieselbe frei und nicht festsitzend, so wiirde wohl Nie- 

 mand eine Einreihung derselben unter die Pennatuliden beanstanden, so aber wird es richtig sein, dieselbe als eine Alcyonide 



7 ) Beitrage zur Kenntniss der Polypen von A. Kolliker. Verhandlungen der physikal-medic. Gesellschaft in Wiirzburg. Neue Folge II Bd. 

 pag. 20. Wurzburg 1872. 



