23 



Iste Familie: Gendulidæ. 



Polypariet uden Stilk, fastsiddende. Rachis forsynet med bilaterale Finner, hvori Kalkspikler, og i dets Centrum 

 en Kanal, der ved 4 Klapper deles i 4 Længdekanaler. 



Iste Slægt: Gendul. 



Polypariet kort, opretstaaende, fastsiddende. Ingen Stilk. Rachis ender i en skiveformet Basaldel, der fæster den til 

 Bunden. Ventralfladen nøgen. Side- og Rygfladen indtaget af Finner, der bære store, retraktile Polyper. Ingen Kalkaxe. 

 Yderst faa Zooider paa Rygfladen. I Polypariets hele Centraldel en Hovedkanal, der ved 4 listeformige, paalangsgaaende, tæt- 

 sluttende Klapper deles i 4 Længdekanaler, af hvilke de to Sidekanaler forsvinde næsten ganske i Polypariets nederste Ende, 

 imedens i den øverste Fjerdepart de to dorsal-laterale Klapper ere sammenvoxede til en Skillevæg. I Polypernes Tentakler, 

 i Bindevævet af Rachis langstrakte, trekantede, glatte Spikler. 



Gendul mirabilis. 



Polypariet næsten pyramideformet, lidt krummet efter Længden, fast, men bøieligt; 27 mm. høit, 8 mm. bredt paa 

 Midten, men smalere mod begge Ender. 6 Par Finner. Farven gulrød med mørkerøde Polyper. 



Cladiscus Lovéni, n. sp. 



Tab. XI, fig. 1 — 4. 



Stokken er 85 mm. lang, tynd, stiv, næsten rund. Rachis er 35 mm. lang; den pulpøse Del 26 mm. lang, hvoraf 

 dens nederste Del ender i en aflang Bulbus, der er 5 mm. lang og 1,5 mm. bred paa det Bredeste, fig. i. Den øverste Del 

 af Stokken er ganske blottet for Sarcosoma i omtrent 1 mm. Længde. Ventralfladen er nøgen og maaske lidt fladtrykt, fig. 

 2. Dorsalfladen konvex og polypbærende, fig. 3. Cellerne sidde paa hver Side af Stokken i afvexlende Rækker, i Regelen 

 4 og 4 i hver Række, der strække sig over paa Dorsalsiden lige til dennes Midte, fig. 2, 3. De ere omtrent 0,6 mm. 

 lange, stærkt bugede paa Midten, have en udvidet fri Rand, forsynet med 8 meget lange, lancetformede Papiller, og ende meget 

 smalt, idet de gaa over i Sarcosomaet, fig. 3,4. Som oftest ere to og to sammenvoxede ved Grunden og have da en fælles 

 Stilk; men ikke saa ganske sjeldent ere de to isolerede og gaa hver for sig over i Sarcosomaet; og naar der kun er 3 Celler 

 i Rækken, er al tid den ene isoleret, fig. 1, 3. 



Der er 22 Rækker paa hver Side, og omtrent 122 Celler paa hele Stokken, hvormed er regnet de længst nede paa 

 Rachis, der ikke ere fuldt udviklede. Paa Cellernes udvendige Flade iagttages 8 ophøiede, smale Længderibber, fig. 4. Cel- 

 lerne ere halv gjennemsigtige, saa at Polypens Krop skinner igjennem. 



Lige under hver Cellerække sidde paa Dorsal- og Sidefladen i en Skraarække 3 — 4 aflange Zooider, alt efter Celler- 

 nes Antal i Rækken, fig. 3. Hver Række Celler sidder omtrent 1 mm. fra hinanden, og Mellemrummet er nøgent, naar und- 

 tages det Sted, hvor de nævnte Zooider sidde. 



Polyperne ere retraktile, omtrent 2,5 mm. lange, forsynede med 8 lange, tykke Tentakler, som have 12 — 14 Cirrer 

 paa hver Side, fig. 4. De nederste 6—7 Rækker ere kun lidet udviklede. Paa Midten af Rachis ere Polyperne størst og aftage 

 i Størrelse mod begge Ender. Sarcosomaet er temmelig tyndt og halvt gjennemsigtigt, saa at Axen sees; i den pulpøse Del 

 derimod, ligesom i Endebulbus, er Sarcosomaet tykkere og fastere. 



Axen er rund, stiv, 59 mm. lang, foroven tvers afskaaren, forneden, hvor den ender just der, hvor den pulpøse Del 

 begynder, — aftager den lidt i Tykkelse og har en knopformig, afrundet Ende. 



Hverken i Sarcosomaet, Celler, eller Polyper findes Kalk. 



Farven er gulhvid paa Spiritusexemplarer. 



Artskarakter. 



Stokken 85 mm. lang, tynd, stiv. Cellerne stærkt bugede, korte, sidde i afvexlende Rækker, 4, sjelden 3 i hver; 

 under hver Cellerække i Regelen 4 aflange Zooider paa Dorsal- og Sidefladen. Ventralfladen nøgen. 



