Kanalerne. Svælget er langt, cylindrisk, stærkt foldet paatvers, meget muskuløst, især ere de longitudinelle Muskelfibre 

 stærkt udviklede, fig. 8, a, og i dets Bindevæv er indleiret tæt til hverandre tildels endogsaa paa hverandre liggende smaa Spikler, 

 der have en vinrød Farve. Disse Spikler ere flade, elliptiske, noget indknebne paa Midten og tæt besatte med Takker; de ere 

 0,068 mm. lange og 0,016 mm. brede, fig. 7. Fra Svælgets nedre, noget opsvulmede Rand udgaa de 8 Gastralfilamenter, hvoraf 

 de to længste følge to Septula langs hele den forlængede Mavehulhed (Hovedkanal) lige til Bunden, fig. 8, b ; de øvrige 6 ere 

 kortere og hænge frit i Mavehulheden ; men af disse 6 ere dog to lidt kortere end de øvrige 4, fig. 8, c. Gastralfilamenternes 

 Bindevæv temmelig rig paa Kalklegemer, der ligge noget spredte og have en lysere Farve. De beståa dels af Kors, der ere 

 de hyppigste, 0,100 mm. lange, 0,032 mm. brede, fig. 9, dels af Firlinger, fig. 10, a, b, dels af Spindler fra 0,066—0,128 mm. 

 lange, 0,008— 0,020 mm. brede, der ofte ere nøgne paa Midten, kun takkede i begge Ender, fig. II, og endelig af de elliptiske 

 Kalklegemer," som findes saa rigelig paa Svælget. 



Zooiderne, der danne smaa halvkugleformige Forhøininger saagodtsom overalt paa Zoanthodemet, ere omgivne af en 

 Ring tæt stillede Spikler, fig. 12, a. Disse have hyppigst Kølleformen, temmelig rigt besat med Torne, ere 0,140 mm. 

 lange og 0,040 mm. i den brede Ende, fig. 13, 14; imellem dem sees hist og her enkeltliggendé takkede Spindler af samme 

 Størrelse. Zooidernes Krop er uden Kalklegemer, hvilket ogsaa er Tilfældet baade med Svælget og Mesenterierne. Af disse 

 ere de 4, fig. 12, b, længere, saa at de strække sig fra Svælgets øverste Del til dets Ende, imedens de øvrige 4 ere kortere og 

 omtrent kun halvt saa lange som Svælget, fig. 12, c. Paa et Tversnit et Stykke ned paa Zooiden sees kun de 4 lange Septa. 

 Svælgets indre Flade er beklædt med et cilierende Epithel, og fra dets nederste frie Ende udgaa 2 Gastralfilamenter, der følge 

 to Septula ned til den forsnevrede Mavehulhed, eller med andre Ord til det Sted, hvor denne gaar over i en meget smal 

 Længdekanal. 



Imedens hos den udviklede Polyp, der er kjønsløs, Mavehulheden forlænger sig lige ned til Bunden åf Stilken, fig. 8, b, 

 ophører Zooidens Mavehulhed temmelig snart, fig. 8, d. I Zooidernes Mavehulhed paa Septula udvikle Kjønsorganerne sig, hvilke 

 danne stilkede Kapsler, hvori et eller to Æg saaes i forskjellige Stadier, fig. 8, e. I en Kapsel var et Embryo, der var 

 næsten rundt, indvendig beklædt med lange Cilier, og hvorpaa en Gastrulamund tydelig iagttoges. Det Exemplar af Sarco- 

 phyton purpureum, vi anatomisk undersøgte, var en Hun, som altsaa føder levende Unger. Næsten alle Zooider havde Æg. 



Det er først i den senere Tid, at man er bleven opmærksom paa, at der hos Alcyoniderne existerer en Dimorphismus, 

 der er saa yderst almindelig hos Pennatuliderne saaledes har Klunzinger ! ) først paavist, at der hos Slægten Sarcophyton findes 

 Zooider og udviklede Polyper, hvilket ogsaa er konstateret af Moseley; 2 ) men saavidt os bekjendt, har Ingen iagttaget, at der 

 hos virkelige Zooider udvikler sig Generationsorganer. Kolliker 3 ) beskriver hos Halisceptrum og enkelte Virgularier en Polymor- 

 phismus, bestaaende af, foruden de almindelige Zooider, to Arter Polyper, nemlig: uudviklede Kjønsdyr og udviklede kjenløse 

 Individer, — og Lacaze-Duthiers 4 ) har seet hos Corallium rubrum uudviklede Polyper, som han kalder Blastozoiter, og som 

 sandsynligvis svare til Kollikers uudviklede Kjønsdyr, gaa over til fuldkomne Polyper. Vi sige sandsynligvis ; thi Moseley har 

 ikke været istand til at iagttage nogen Overgang fra virkelige Zooider til Polyper, og ifølge vore Observationer saavel over Sar- 

 cophyton som over Slægterne Briareum og Paragorgia, finder for disse Dyrs Vedkommende heller ingen saadan Overgang Sted. 

 De virkelige Zooider forblive som saadanne hele Livet igjennem, og det samme er Tilfældet hos de mange Pennatulider, vi 

 have i Aarenes Løb havt Anledning til at observere; imedens vi oftere have seet, at der imellem Zooiderne findes smaa knop- 

 formige Forhøininger (Lacaze-Duthiers's Blastozoiter), som have megen Lighed med Zooiderne, men som have vist sig at være 

 unge Polyper i Udvikling. 



Hos Sarcophyton purpureum er den Mærkelighed, at Zooiderne virkelig have Kjønsorganer, imedens de udviklede 

 Polyper ere kjønløse, hvilket er ganske modsat af hvad Moseley har iagttaget hos en anden Art Sarcophyton. Som fig. 8 e, e 

 udviser, danne, som sædvanlig hos Alcyonarierne, Generationsorganerne stilkede Kapsler, fæstede til Septula, hvori Æg eller 

 Spermatozoer udvikle sig, og hvori Ungen forbliver, indtil den frigjort stødes ud igjennem Zooidens Mund. Vi have tidligere 

 omtalt, at Rummet mellem to Polyper er udfyldt af Zooider, og saagodtsom alle disse bære Generationsorganer. Disse ere 

 fæstede, stundom strax nedenfor Svælgets fri Ende, stundom længere nede i den trange Mavehulhed; men efterhaanden som 

 Æggene udvikle sig, udvides Mavehulheden, og naar Kapslerne indeholde Embryoner, danner Mavehulheden paa det Sted en 

 sækformig Udvidning. Her kan ingen Forvexling finde Sted med de unge, begyndende Polyper; thi ogsaa enkelte saadanne 

 observerede vi; men disse vare uden Generationsorganer og tilkjendegav tidlig Spikeldannelse baade i Krop og Svælg, imedens 

 som vi ovenfor har anført, Zooiderne ere uden Spikler. Som senere hen vil erfares, have vi ogsaa hos Kophobelemnon, Bria- 

 reum og Paragorgia fundet virkelige Zooider med Generationsorganer. 



Foruden de Ernæringskanaler i Hudens Bindevæv, vi tidligere have beskrevet og afbildet, er hele Coenenchymet 

 gjennemtrængt af et rigt Kanalsystem, bestaaende af Længde- og Tverkanaler, hvormed baade Polyperne og Zooiderne staa i 

 Forbindelse; men da dette Kanalsystem er beskrevet og afbildet i det forhen omtalte Arbeide af Moseley, kunne vi henvise dertil. 



Kalklegemerne ere forskjellige baade i Form og Størrelse paa de forskjellige Steder af Zoanthodemet. 



*) Die Korallthiere des rothen Meeres, i Theil. Berlin 1877, pag. 28, Tab. i, fig. 8. 



2 ) Report on certain Hydroid, Alcyonarian and Madreporarian Corals, produced during the Voyage of H. M. S. Challenger in the Years 

 x g 73 _ 74 . Zoology, Vol. 11, pag. 125. By H. N. Moseley. 



3 ) Anatomisch-systematische Beschreibung der Alcyonarien von A. Kolliker. 1 Abth. Frankfurt a. M. 1872, pag. 163. 



4 ) Lacaze-Duthiers, Histoire naturelle du Corail, Paris, 1864, pag. 54, pl. 7, fig. 32. 



