KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:0 8. 37 



från alla andra Alarior, jag haft. tillfälle att se. Habituelt och särskildt genom laminans 

 ringa bredd i förhållande till längden liknar den visserligen flere af de andra här nedan 

 beskrifna arterna af slägtet från Stilla oceanen, men intar genom den egendomliga formen 

 på kostan en fristående ställning. I hög grad anmärkningsvärdt är, att den i denna 

 karakter visar en ej ringa anslutning till den atlantiska A. esculenta, hvilken hittills in- 

 tagit en äfvenledes fristående ställning och bort liksom den också enligt min tanke fort- 

 farande bör betraktas såsom enda representanten för en sektion af detta slägte. Det 

 synes mig mycket antagligt, att båda dessa arter, A. esculenta och A. tasniata, äro 

 nära beslägtade med hvarandra, kanske utgångna ur samma typ, och att det är ur A. 

 ta?niata, som sedermera åtminstone många af Stilla oceanens arter utbildat sig. Kostans 

 form hos A. tseniata är dock icke fullt lik den hos A. esculenta, utan är så att säga 

 intermediär mellan den och kostan hos de öfriga Stillahafs-arterna. Den är visserligen 

 i genomsnitt fj^rsidig och intryckt vid sidostyckenas utgångspunkt, men den begränsas icke 

 utåt af fullt plana, utan af något bug-tiga ytor, och hörnen äro starkare afrundade än fallet 

 är hos A. esculenta. Från A. esculenta skiljer sig dessutom A. taeniata genom flere 

 karakterer, såsom rhachis' form, sporofyllernas form och konsistens m. m., hvari den åter 

 visar sig närmast beslägtad med andra i Stilla oceanen förekommande arter af slägtet. 



Alaria crispa Kjellm. mscr. 



A. minor, stipite brevissimo, subtereti, rachide compressa, demum longissima, muri- 

 culata, abruptius in costam abeunte; lamina anguste lanceolata, vel lineari lanceolata, longius 

 decurrente, tenui, dense undulato-plicata, crispata, luteo-brunnea; costa angusta, prominula, 

 ancipiti, abruptius in ålas abeunte; sporophyllis numerosissimis, fasciculatis, lineari spathu- 

 latis, in petiolum attenuatis, 25 — 30 cm. longis, infra apicem 1 — 2 cm. latis, vulgo crispis 

 et tota longitudine spiraliter tortis; soro? Tab. 3, fig. 5 — 7. 



S:t Lawrencebay, S:t Lawrence-ön, ymnig; sällskaplig inom öfre delen af sub- 

 litoralregionen ; steril. 



Artbeskrifning. Synes vara en bland de mindre Alaria-arterna. Cauloiddelens längd 

 vanligen 15 — 20 cm., laminans längd 50 — 200 cm., dess bredd 9 — 12 cm. Stipes är 

 mycket kort, stundom knappt mer än 1 cm. Rhachis, isynnerhet dess för tillfället sporo- 

 phyllbärande del, är tydligt sammantryckt, i genomskärning bredt elliptlsk. Dess längd 

 ökas i mån växten blir äldre. Äldre rhachisdelar med två rader knölar, — rester efter 

 de affallna sporophyllerna. Ofvan sporophyllerna sammandrages cauloiddelen starkt och 

 öfvergår derför mera tvärt i kostan. Denna är två-eggad, stundom mer upphöjd på ena 

 än på andra sidan, alltid tydligt begränsad mot sidostyckena, sålunda samma form som 

 hos arterna A. membranacea J. G. Ag. och A. grandifolia J. G. Ag., möjligen blott något 

 högre än hos dessa arter. Laminan är smalt lancettlik eller jembredt lancettlikt, temligen 

 långt nedlöpande, med andra ord af i det närmaste samma form som hos A. esculenta 

 eller A. dolichorhachis. Den är mycket tunn, membranös, af ljust gulbrun färg, rikt vågigt 

 veckad och mycket starkt krusig, särskildt på den nedersta delen. Sporofyllerna äro 

 mycket talrika, knippade, jembredt spadlika, nedtill afsmalnande till ett skaft, dock utan 

 gräns mellan skaft och skifva, tunna, långa och smala, oftast krusiga och till hela sin längd 

 korkskruflikt vridna med täta vindlingar. De insamlade exemplaren voro sterila. 



