KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:0 8. 41 



Beringön, ymnig; sällskaplig inom nedre delen af sublitoralregionen ; sporangie- 

 bärande. 



Då jag haft tillfälle att undersöka en stor mängd exemplar af denna ståtliga, i hela 

 exemplar sällan tillgängliga växt, anser jag mig böra lemna en efter lefvande exemplar 

 uppgjord utförligare beskrifning af den. 



Arten når mycket betydliga dimensioner och är väl den största af alla Alarior. Det 

 största exemplar, jag anträffade, var 18 m. långt med 22 cm. lång cauloiddel, 43 cm. 

 bred lamina, 2 cm. bred kosta, och 200, i medeltal 30 cm. långa och 7 cm. breda 

 sporofyller. 



Växtens rotsystem är mycket kraftigt utveckladt med talrika, rikgreniga, men i 

 allmänhet korta rhiziner. 



Stipitaldelen är än trind, än mer eller mindre sammantryckt, i genomskärning sålunda 

 antingen cirkelrund eller mer eller mindre bredt elliptisk, hos stora exemplar omkring 2 

 cm. efter den längsta diametern. Upp emot rhachisdelen är den alltid plattare än nedtill. 



Den för tillfället sporofyllbärande delen af rhachis är starkt plattad, hos större 

 exemplar öfver 2 cm. bred. 



Laminan är jembred med nedlöpande bas, till färgen vexlande mellan blekt gulbrun 

 och mörkbrun, stundom blekare vid basen än upptill, tunn, men fast, nedtill oftast slät, 

 upptill fint parallelt veckad, med vecken utgående från kostan, vinkelräta mot och djupast 

 vid denna. Kanten är nästan ständigt slät. Stundom är laminan veckad äfven nedtill, 

 och då äro vecken här större och djupare än i laminans öfre del. Laminans bredd i 

 förhållande till längden anger följande sammanställning: 



J s^ 



» 



» 350 



» 



» 600 



» 



» 10 



» 



» 500 



» 



» t> 00 



o 



» 



» 



» 



» 



» 



längd 7,5 m. 



Bredd på 30 cm. afstånd från basen.... 10 cm.) n .. , ,, 



. > längd lim. 



» vid midten och nära spetsen 24 > 



» på 15 cm. afstånd från basen 9,5 



21 



19,5 



10 ) 



28 » ) längd 10 m. 



35 



Största iakttagna bredden är 70 cm. Huru lång den så breda laminan varit, känner 

 jag icke; af laminan fann jag nämligen blott ett fragment. Kostans form är egendomlig. 

 Den torde närmast kunna angifvas såsom cylindrisk eller nedtryckt cylindrisk med tvenne 

 tjocka vingkanter, hvardera försedd med en längslöpande fåra, från hvilken laminans sido- 

 stycken utgå. Midtdelen är i genomskärning nästan cirkelformig, vingkanterna, fåran 

 frånsedd, nästan bredt rektangulära något bredare inåt än utåt med afrundade hörn. Den 

 cylindriska midtdelen innesluter längre och kortare luftfylda hålrum. Väggarne mellan 

 dessa äro än plana, än bugtiga och sträcka sig än vinkelrätt än snedt mot ytterväggen. 

 Dessa hålrum saknas i kostans nedre del. På ett exemplar med 4 m. lång lamina var 

 8 cm. af kostans nedre del utan sådana. De utbildas tidigt; redan hos 0,5 — 1 m. långa 

 exemplar, som ännu icke utvecklat några sporofyller, har jag funnit dem fullt tydliga. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Bd. 23. N:o 8. 6 



