54 F. R. KJELLMAN, OM BERINGHAFVETS ALGFLORA. 



Monostroma splendens (Post. et Rupr.) Wittr. 

 Monostr. p. 50. Ulvaria splendens Post. et Rupr. sec. Wittr. 1. c. 



Descr. Monostroma splendens Wittr. 1. c. 



Beringön, ymnig; sällskaplig inom den litorala och öfre delen af den sublitorala 

 regionen; fertil. 



Följande beskrifning af växten grundar sig på undersökning af ett stort antal exem- 

 plar. Den anföres här för att förfullständiga den som af Wittkock, anf. st., lemnats, 

 för hvilken endast ett exemplar kunnat läggas till grund. 



Skottet är såsom ungt bredt tunglikt, men blir slutligen mer eller mindre bredt 

 njurlikt och uppdelas under tillväxten i en större mängd smalare och bredare flikar af 

 olika längd, hvilka äro släta eller nästan släta, i kanten naggade eller sargade. Växten 

 når en längd af omkring 20 cm., är till färgen grön med dragning åt brunt och har 

 tydlig, stundom stark glans. Liksom sina samslägtingar, M. Blyttii (Aresch.) Wittr. och 

 M. fuscuin (Post. et Rupr.) Wittr. ger den åt papper, hvarpå den uppfästes, vid torkning 

 en smutsbrun färg. 



Växtens nedre del bildas af korta, oliksidigt prismatiska celler, hvar och en försedd 

 med ett långt utskott. Dessa utskott, hvilkas väggar äro starkt gelinerade, bilda tillsam- 

 man ena ytan af bålens nedre del och sammansätta ensamt callus radicalis. Bålens 

 monostromatiska del består af oliksidiga, 3 — 6-kantiga prismatiska celler, hvilka aftaga 

 något i höjd mot bålens kant. I bålens nedre del och vid dess midt vexlar höjden 

 mellan 55 och 40 ju, diametern mellan 20 och 10 ,«. Cellernas mellanväggar äro tunna, 

 knappt mer än 1 — 1,5 jU tjocka, ytterväggarne deremot 6 — 7 u tjocka och tydligt tvåskik- 

 tade. Chromatoforerna äro af ringa mäktighet, så att de — för att använda den gängse 

 terminologien — icke på långt när fylla hela cellrummet. Cellernas öfvergång från vege- 

 tativa till fertila börjar vid skottets ytterkant och fortskrider inåt. De fertila cellerna 

 öfverensstämma till formen med de vegetativa. Den por, som bildas för svärmcellernas 

 utträngande, är oftast belägen närmare ena kanten af cellens yttervägg. 



Från Monostroma Blyttii (Aresch.) Wittr., med hvilken denna art eger mycken stor 

 likhet, skiljer den sig genom starkare framträdande glans, genom de yttre cellväggarnes 

 betydande tjocklek, chromatoforernas mindre mäktighet och cellernas mindre höjd. 



Monostroma fuscum (Post. et Rupr.) Wittr. 

 Monostr. p. 53. Ulva fusca Post. et Rupr. 111. Alg. p. 21. 

 Descr. Monostroma fuscum Wittr. 1. c. 

 Fig. » » » t. 4, fig. 13. 



Exsicc. » » » et Nordst. Alg. exsicc. n:o 143. 



Beringön, sparsam; spridd inom den sublitorala regionen; steril. 



Fam. Confervaceae. 



Spongomorpha arcta (Dillw.) Ktttz. 

 Spec. Alg. p. 417. Conferva arcta Dillw. Brit. Conf. Suppl. p. 67. 

 Descr. Conferva arcta Aresch. Phyc. Scand. p. 426. 



