KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:0 8. 31 



Konyanibay, temligen ymnig; Port Clarence, sparsam; S:t Lawrence-ön, 

 ymnig; öfverallt växande spridd inom sublif oralregiorién ; steril. 



Gigartina paciflca Kjellm. mscr. 



G. fronde canaliculato-plana, di-polychotoma; segmentis superioribus divaricatis, late 

 cuneatis; papillis a disco et margine prolificantibus vel cuneatis, palmatifidis vel ellipticis, 

 oblongis, lanceolatis, infra apicem cystocarpia singula, bina vel terna gerentibus. Tab. 1, 

 f. 21—22. 



Beringön, temligen ymnig; sällskaplig inom öfre delen af sublitoralregionen, fäst 

 på sten; temligen rikligt sporocarpiebärande. 



Till färg, konsistens och förgreningsart liknar denna växt den mångformiga atlantiska 

 G. mamillosa (Good. et Woodw.) J. G. Ag. Den synes dock icke nå dess storlek, är min- 

 dre upprepadt förgrenad än denna, men isynnerhet skild från den genom olikhet med 

 hänsyn till de cystocarpiebärande papillerna. Dessa äro hos G. pacifica oftast aflånga eller 

 elliptiska, men ofta bredt vigglika och då handdelade, stundom mera långsträckta, när- 

 mande sig en lancettlik form. Sporocarpierna anläggas under den i längdtillväxt stadda 

 papillens spets, hvaraf blir en följd, att i samma papill två sporocarpier kunna utbildas, ett 

 äldre närmare basen, ett yngre ofvanför detta. I de breda papillerna utvecklas jemsides 

 2 — 3 sporocarpier, som nästan alltid äro åtskilda från hvarandra genom ett stycke vege- 

 tativ väfnad. 



Då dessa karakterer förefalla att vara konstanta, anser jag mig icke kunna hänföra 

 den i norra delen af Stilla oceanen förekommande Gigartina-formen till G. mamillosa, utan 

 betraktar den såsom en sjelfständig art, parallel-art till den atlantiska G. mamillosa. Till 

 samma formkrets eller artgrupp som den höra antagligen de Gigartina-former, hvilka 

 blifvit beskrifna af Ruprecht från Ochotska hafvet och Beringhafvet under namnen G. 

 ochotensis, G. unalaschkensis och G. sitchensis. De lemnade beskrifningarne äro dock icke 

 af den beskaffenhet, att detta låter sig bestämdt afgöras- 



Iridaea laminarioides Bory. 

 Sec. J. G. Ag. Spec. Alg. 2, p. 253. 



Descr. Iridaea laminarioides J. G. Ag. Epicr. p. 180. 



f. parvula Kjellm. mscr. 



f. pumila, adulta et fructifera vix pollicaris; stipite elongato, subcanaliculato; lamina 

 juvenili oblonga, subapiculata, plane evoluta subreniformi, orbiculata vel late ovata, in- 

 tegra vel in lacinias fissa; laciniis interdum prolificationibus varia a forma? ornatis. 



Beringön, ymnig; sällskaplig inom litoralregionen, fäst på sten; sporocarpiebärande. 



Det synes rnig antagligast, att den Iridasa, hvars diagnos ofvan lemnats, tillhör I, 

 laminarioides. Från den typiska formen af denna art skiljer den sig, så vidt jag kan finna, 

 endast genom mindre storlek och något olika form på laminan. Genom sin litenhet sluter 

 den sig visserligen till I. minor J. G. Ag., men afviker från denna genom något ränn- 

 formig stipes och laminans benägenhet att uppflikas. 



