KONGL. SV. VET. AKADRMIENS HANDLINGAR. BAND. 23. N:0 8. 23 



fragili, integra, vel irregulariter crenata vel lobata, lobis rotundatis; conceptaculis sporo- 

 carpiferis et sporangiferis elevatis, creberrimis, sa?pe confluentibus et in crustis bene evo- 

 lutis series plus minus regulares concentricas formantibus, diametro 3 — 400 ,u, his de- 

 presso-hemispba?ricis, illis hemisphtericis vel hemisphserico-conicis. Tab. I, fig. 6 — 10. 



Port Clarence, ymnig; växte inom sublitoralregionen, fäst på sten och Mytilus- 

 skal; sporbildningen afslutad. 



Artbeskrifning. Yttre form. Bålen är en krusta, 2 — 3 cm. i diameter, nästan 

 papperstunn, blekt rosenröd med dragning åt gråblått, utan glans, slät, ehuru mot peri- 

 ferien försedd med mer eller mindre tydligt framträdande koncentriska tillväxtstrimmor, 

 fast, men spröd, med märkbart förtjockad, blek kant, än helbräddad, än oregelbundet 

 tandad eller temligen djupt flikad med afrundade flikar. 



Bålens byggnad. Det koaxila systemets undre del är svagare utvecklad än den 

 öfre. Dess cellrader divergera i början temligen starkt från midtplanet, men sträcka sig 

 sedan parallelt med detta. De sammansättas af celler med ungefär 25 ju längd och 10 ju 

 tjocklek. De uppåtriktade cellraderna divergera temligen starkt, äro 5 — 6-sidigt prismati- 

 ska och äfven såsom förkalkade skarpt begränsade och lätt skiljbara från hvarandra. De- 

 ras nedre celler äro i allmänhet längre än tjocka, de öfre hafva längd och tjocklek i det 

 närmaste lika och cellrummets diameter knappt dubbelt större än väggens tjocklek. 



Fortplantningsorgan. Samma exemplar bär både sporocarpie- och sporangie-koncep- 

 takler, men dock så, att ehuru båda slagen förekomma, endera är i mängd betydligt öfver- 

 vägande. Båda framträda starkt öfver krustans yta och äro föga olika till form sins- 

 emellan, men sporocarpie-konceptaklerna dock alltid högre och halfklotformiga eller half- 

 klotformigt koniska, under det sporangie-konceptaklerna äro nedtryckt halfklotformiga. 

 Deras diameter vid basen uppgår till 3 — 400 /*. På äldre exemplar uppträda de i stor 

 myckenhet och sammanflyta ofta på krustans yta till längre eller kortare, på väl utbildade 

 krustor koncentriska kedjor. 



Fam. Rhodomelaceae. 



Odonthalia aleutica (Mert.) J. G. Ag. 



Spec. Alg. 2, p. 895. Fucus aleuticus Mert. in sched. sec. J. G. Ag. 1. c. 

 Descr. Odonthalia aleutica J. G. Ag. 1. c. 

 Fig. Rhodomela aleutica Ag. Icon. t. 5. 



Beringön, temligen ymnig; spridd inom sublitoralregionens öfre del; med stichi- 

 dier och sporocarpier. 



Odonthalia kamtschatica Rupr. 

 Alg. Och. p. 214. 



Descr. Odonthalia kamtschatica J. G. Ag. Spec. Alg. 2, p. 896. 

 Fig. » angustifolia Post. et Rupr. 111. Alg. t. 27. 



Beringön, sparsam; spridd inom öfre delen af sublitoralregionen; steril, men med 

 nyss tömda sporocarpier. 



