KONGL. SV. VKT. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 23. N:0 8. 21 



Port Clarence, sparsam; S:t Lawrence-ön, sparsam; Beringön, ymnig. Tillhörde 

 liksom de båda föregående öfre delen af litoralregionen, men växte icke sällskaplig såsom 

 dessa. Vid alla fyndorterna träffades exemplar med sporangie-konceptakler. 



Amphiroa tuberculosa (Post. et Rupr.) Aresch. 

 in J. G. Ag. Spec. Alg. 2, p. 538. Corallina tuberculosa Post. et Rupr. 111. Alg. p. 20. 

 Descr. Amphiroa tuberculosa Aresch. 1. c. 

 Fig. Corallina tuberculosa Post. et. Rupr. 1. c. t. 40, f. 100. 

 Beringön, sparsam; spridd inom litoralregionen; sporangiebärande. 



Lithothamnion loeulosum Kjellm. mscr. 



L. fronde crustacea; crusta juvenili suborbiculari, laevissima, subnitida, margine cras- 

 siore, lobato, lobis rotundatis, aetate provectiore late effusa, demum usque 5 mm. crassa, 

 flavescente vel albicante, opaca, fragili, superficie tuberculis subkemisphaaricis, magnis, 4 — 

 10 mm. altis, valde inaequali; conceptaculis sporangiferis immersis, demum innatis, magnis 

 subglobosis, numerosissimis, in strata pulchre superimposita arcte ordinatis; sporangiis? 

 Tab. I, fig. 1—2. 



S:t Lawrencebay, sparsam; Konyambay, ymnig; S:t Lawrence-ön, ymnig; 



Beringön, ymnig, betäckande betydande områden. Vid de båda förstnämnda fyndorterna 



växte den inom öfre delen af sublitoralregionen, vid de båda sistnämnda var den litoral. 



Steril. 



Artbeskrifning. Yttre form. Bålen är krustformig. Den primära krustan är löst 



vidfästad, nästan cirkelrund, under den fortgående ytförstoringen tilltagande temligen lik- 

 formigt i tjocklek, så att kanten är föga tunnare än de centrala delarne. Ytan är slät, 

 svagt glänsande, vid torkning gulaktig. Kanten är flikig med nästan h alfcirkelformiga 

 flikar. Äldre krustor, hvilka lätt lossna från det oftast af i upplösning stadda gamla 

 krustor bildade underlaget, äro fiere tum i diameter och mer än 5 mm. tjocka, vid torkning 

 uttill gulhvita, i brottet hvita, utan glans, bräckliga, lösa och lätta, med talrika, grofva, 

 nästan halfklotformiga knölar, hvilka höja sig 4 — 10 mm. öfver krustans yta. Då under 

 växandet krustor komma att stöta intill hvarandra, vikas de sammanträffande kanterna 

 uppåt och mot hvarandra och lägga sig i täta, i hvarandra gripande veck, hvilkas ytor 

 slutligen sammanväxa. 



Bålens byggnad. Det koaxila systemets undre lager är tydligt, har en brunaktig 

 färg och består liksom det öfre af celler, som äro ungefär dubbelt så långa som tjocka. 

 Förtjockningslagrets celler äro anordnade i tydliga rader, 25 — 40 /u höga, oinkr. 12 /u 

 tjocka med knappt 2 [* tjocka väggar. Cellrummen äro i tvärsnitt nästan cirkelrunda. 



Fortplantningsorgan. Sporangie-konceptaklerna höja sig icke öfver krustans yta och 

 öfverväxas. Dylika invuxna konceptakler äro i äldre delar af bålen mycket talrika, ord- 

 nade tätt i regelbundna, sinsemellan och med krustans yta parallela lager, klotrunda, ut- 

 draget eller nedtryckt klotrunda, 250 — 300 /u i diameter. Mogna sporangier har jag icke 

 anträffat. 



Förvandtskap. Arten synes vara närmast beslägtad med den atlantiska Lithotham- 

 nion-art, hvilken vanligen går under namnet L. polymorphum, men är helt säkert artskild 



