16 F. R. K.JELLMAN, OM BERINGHAFVETS ALGFLORA. 



Seytosiphon tortilis och Conferva saxatilis \ Af dessa 1 1 arter äro 6 funna i Beringhafvet, 

 5 i det Sibiriska Ishafvet och 4 i det Kariska. Från alla dessa hafsområden äro 

 blott 4, nämligen Delesseria Bcerii, Chondru.? crispus, Laminaria saccharina och Laminaria 

 digitata för närvarande okända. Beträffande de tvä sistnärada af dessa 4 arter, är det icke 

 antagligt, att de från Ochotska hafvet under dessa namn uppgifna algerna äro identiska 

 med de så benämda arterna från norra Atlanten och tillgränsande delar af Ishafvet, före- 

 trädesvis vestra delen af Murmanska hafvet. Att i Laminaria saccharina Rupr. Alg. Ochot. 

 ingå åtminstone två arter, torde numera icke kunna betviflas. En af dessa är med 

 nästan fullkomlig säkerhet Laminaria solidungula, en både från Kariska hafvet och det 

 Sibiriska Ishafvets östligaste del känd art. Antagligt är, att Ruprecht under detta namn 

 äfven förstår den i östra delen af Sibiriska Ishafvet och norra Stilla oceanen förekommande 

 art, som bär namnet Laminaria cuneifolia J. Ag. 



Då Ruprechts arbete öfver Ochotska hafvets flora utgafs, var knappast mer än 

 en art af digitata-gruppen inom slägtet Laminaria bekant. Denna gick under namnet 

 Laminaria digitata. Det har sedan dess visats, att äfven denna grupp af detta slägte 

 innefattar flere väl skilda arter. Af dessa äro 4 kända från Beringhafvet och östra delen 

 af Sibiriska Ishafvet. Det synes mig snarare antagligt, att den i Ochotska hafvet funna 

 Laminarian af digitata-gruppen är identisk eller närmast beslägtad med någon af dessa 

 än att den skulle tillhöra den i norra Atlanten och hit gränsande delar af Ishafvet ut- 

 bredda verkliga Laminaria digitata. 



Hvad angår Chondrus crispus, sä hänvisar jag till den utredning jag rörande denna 

 förut (sid. 13 — 14) sökt lemna. Om Delesseria Bau*ii's förekomst öster om Novaja Semlja är 

 deremot för närvarande icke något kändt. Anmärkas må i sammanhang härmed, att Cruo- 

 ria (Petrocelis) Middendorffii icke är känd från den hafssträcka, som ligger mellan Norska 

 polarhafvet och det Ochotska hafvet. Tager man nu hänsyn dertill, att i Kariska hafvet, 

 Sibiriska Ishafvet och Beringhafvet endast ett fätal goda algplatser blifvit undersökta och 

 att undersökningen äfven af dem varit i det hela mycket flyktig, så torde man vara be- 

 rättigad att sluta, att alla de algarter, hvilka för Ruprecht voro skilda genom större delen 

 af det Murmanska hafvet, hela, Kariska- hafvet, Sibiriska Ishafvet och Beringhafvet finnas 

 på spridda ställen utefter hela den sibiriska kuststräckan och att sålunda en till sin all- 

 männa karakter och till flertalet beståndsdelar likartad algflora finnes utbredd från trakten af 

 Hvita hafvet till Beringsund och öfver norra Beringhafvet. Skulle så åter vara fallet, att 

 en eller annan af Ochotska hafvets alger, t. ex. Delesseria Ban'ii, Petrocelis Middendorffii 

 föi" närvarande icke äro att finna vester om detta haf förr än i Murmanska hafvet eller i 

 Norska polarhafvet, så äro ju dylika nutida språng i växters utbredning icke någon säll- 

 synthet och låta ju mången gång väl förklara sig ur de genomgripande förändringar, som 

 jorden till klimat, fördelning af land och haf o. s. v. undergått. Om, såsom väl på goda 

 grunder kan antagas, mera utpräglade glaciala förhållanden än nu fordom rådt i norra 

 delen af Stilla oceanen, så bör floran här hafva haft en mera arktisk karakter än för när- 

 varande är fallet och Beringhafvet i dess helhet haft en växtlighet likartad med den nu- 

 tida norr om Beringsund. Likaledes kan det väl med ganska stor säkerhet antagas, att 



1 Jfr Rupr. Alg. Och., sid. 200—202. 



