Chlorophyceæ 



91 



en tilsvarende Bygning, men er grenet og leddet. Herhen endvidere Batophora og 

 Bornetelia med flere Sporer i Sporangierne. — Hos Acetabularieæ er der en ud- 

 præget Forskel mellem de fertile og de sterile Blade, og hos de fleste findes kun en 

 enkelt Kreds af de første. Mest bekendt er Acetabularia (Fig. 116, 117), der har 

 Form som en sirlig kredsrund Skærm paa Enden af en lang Stilk, der udgaar fra en 

 rhizomagtig Del i Substratet. Antallet af Kranse er her stærkt reduceret; paa Stilken 

 ses Mærker efter en eller faa tidlig affaldende Haarkranse (Kortskud), og Skærmen, 



Fig. 116. 

 Fig. 116. Acetabularia Caliculus. (3). 



Fig. 117. 



(Børgesen). 



Fig. 117. Acetabularia mediter ranea. A, fem Kamre af Skærmen med Aplano- 

 sporer. B, nylig aabnet Gametangium. d, Laag. g, Gameter, bl, Plasma, som 

 ikke er medgaaet til Gametdannelsen. C, Gameter i Kopulation. D, spirende 

 Zygoter. (Oltmanns, Strasburger, de Bary). 



der bestaar af et stort Antal, indtil 100, radialstillede Kamre, fremgaar af den eneste 

 fertile Haarkrans, idet Kamrene opstaar som Sidedannelser paa Haarskuddene 

 men vokser sammen i hele deres Længde. Selve Haarskuddene falder af, men 

 Arrene efter dem ses som en Krone foroven. I Kamrene dannes et stort Antal 

 tykvæggede Aplanosporer, som frigøres ved, at Skærmen gaar itu. Efter længere 

 Tids Hvile bliver Aplanosporerne til Gametangier, idet Indholdet deler sig i et 

 stort Antal Gameter, som frigøres ved, at Gametangierne aabner sig ved et 

 Laag. — Der kendes adskillige fossile Repræsentanter for denne Familie, som 

 har kunnet bevares paa Grund af Kalkinkrustationerne, tilhørende saavel nu- 

 levende (Acetabularia) som uddøde Slægter (Gyroporella, Uteria). De findes 

 især i Kridt- og Tertiærformationen, men gaar tilbage til Trias og Perm. 



