Rhodophyceæ 123 



Kortskud, begynder Afskæringen af periferiske Celler endnu tid- 

 ligere, men disse vokser ikke ud til Barktraade men slutter sig 

 under livlig Deling hurtig sammen til en parenkymatisk Bark. I 

 det bladformede Løv hos Delesseria (Fig. 158) er det let at forfølge 

 den akropetale Celledelingsfølge i de regelmæssige Cellerækker, 

 hvoraf Løvet er opbygget. Kun Ribberne bestaar af flere Lag 

 Celler, hvoraf de midterste er langstrakte (Ledningsvæv). Hos 

 Polysiphonia (Fig. 159) og andre Rhodomelaceer frembyder Løvet 

 en Differentiering, der minder om den hos de højere Planter, idet 

 det bestaar af trinde, stængellignende Akser, der bærer skruestil- 

 lede, grenede, haarformede Kortskud (Haarskud, Trichoblaster), der 

 ligesom Bladene hos de højere Planter opstaar i regelmæssig op- 

 stigende Følge, medens Sideskuddene i mange Tilfælde kommer i 

 Hjørnet af dem. Aksernes Segmenter deles tidligt ved Længde- 

 vægge i en Centralcelle og 4 til mange Pericentralceller, som om- 

 giver denne. Hos Rhodomela o. a. dækkes disse af en parenky- 

 matisk Bark, som dannes fra deres Yderside. Hos andre Rhodo- 

 melaceer er Løvet fladt og isolateralt (Odonthalia) eller det er 

 dorsiventralt, trindt (Halopithys) eller fladt (Amansia, Vidalia). 

 Hos Dasya og Heterosiphonia er Forgreningen sympodial, idet de 

 enkelte korte Skud løber ud i en haarlignende Spids. Af de talrige 

 Løvformer kan endnu nævnes Netformen, som fremkommer ved 

 Sammenvoksning af oprindelig frie grenede Traade. Endelig er 

 der en Del Florideer (Squamariaceerne, nogle Corallinaceer) med 

 skorpeformet Thallus, som nærmest slutter sig til „Springvands"- 

 typen. 



Cellerne indeholder en eller flere Cellekærner; undertiden 

 findes en- og flerkærnede Celler i samme Plante. Af Kromato- 

 forer findes ligeledes en eller flere; kun hos Helminthocladiaceerne 

 indeholder de et Pyrenoid og er da gerne stjerneformede ligesom 

 hos Bangiaceerne. Hos de Former, som har en mere sammensat 

 Bygning, er der gerne en vis Sondring mellem forskellige Slags 

 Væv. Saaledes findes ofte i det Indre paa langs løbende langstrakte 

 Celler, der danner et Ledningsvæv, medens de yderste Celler for- 

 trinsvis staar i Assimilationens Tjeneste. 



Vekselvirkningen mellem Cellerne fremmes ofte ved Dannelsen af sekundære 

 Porer mellem Celler, som ikke oprindelig stod i Poreforbindelse med hinanden, 

 f. Eks. Pericentralcellerne hos Polysiphonia (Fig. 160). Disse Porer dannes derved, 

 at et lille Stykke indeholdende en Kærne afskæres af den ene Celle og straks efter 

 smelter sammen med den anden, idet den adskillende Væg opløses og altsaa erstattes 

 med den nye, med en Pore forsynede Væg, hvormed Protoplasmastykket erafskaaret. 



