136 



Fungi 



sporerne dannes i selve Hyferne; det er særlig plasma- og næ- 

 ringsrige, korte Celler, som afgrænses interkalært eller i Enden af 

 Hyferne og omgives med en tyk Væg, og som ofte har Karakter af Hvi- 

 lesporer (Fig. 196,4). Endelig maa nævnes de for Mykomyceterne ejen- 

 dommelige Forplantningsorganer, Sporesækken eller Ascus, der 

 ved en ejendommelig fri Celledannelsesproces danner et be- 

 stemt Antal, hyppigst 8, Sporer (Ascosporer) i deres Indre (Asco- 

 mycetes), og Basidien, som ved en Afsnøringsproces, der minder 

 om Konidiedannelsen, danner et bestemt Antal, sædvanlig 4, Spo- 

 rer (Basidiesporer), paa Enden af lige saa mange tynde Forlæn- 

 gelser, de saakaldte Sterigmer (Basidiomycetes). Sporesækkene og 



Fig. 173. Fig. 174. 



Fig. 173. Penicillium glaucum. Knopcelledannelse. 



(Brefeld). 



Fig. 174. Oospora (Oidium) lactis, Mælkeskimmel, a, Hyfeende. b, en i Mæl- 

 ken liggende Mycelietraad med op i Luften ragende, Oidier dannende Grene. 

 c, en Oidier dannende Gren; de yderste, ældste, Oidier løsner sig fra hver- 

 andre, d, en Række tværdelte Oidier. e, spirende Oidier, lidt stærkere forstør- 

 rede, (de Bary). 



Basidierne dannes paa faa Undtagelser nær ikke direkte paa My- 

 celiet men paa særlige Frugtlegemer, og er der sædvanlig i 

 stort Antal samlede i Hymenier eller Sporelejer. 



Befrugtning rinder almindeligt Sted hos Fykomyceterne 

 og er her enten isogam (Zygomycetes) eller oogam (Oomyce- 

 tes. Den minder i det Hele om Grønalgernes Befrugtning, dog er 

 Kopulation af Zoogameter ikke med Sikkerhed konstateret, og 

 Spermatozoider kendes kun hos Monoblepharis (Fig. 175); i alle 

 andre Tilfælde sker Befrugtningen mellem membranklædte Celler, 

 hvis Indhold helt eller delvis smelter sammen og danner en 

 Zygote. Denne er hos Fykomyceterne altid en Hvilespore, der 

 er udstyret med en tyk, fast Væg. Ikke sjældent bortfalder dog 



