138 ' Phycomycetes 



eller det kan helt mangle (Lagenidiinæ, Olpidiaceæ, Synchytria- 

 ceæ), idet hele Legemet bliver ti) et eller flere Sporangier eller 

 Gametangier. De sidste kaldes holokarpiske i Modsætning til de 

 andre, som kaldes eukarpiske. Den ukønnede Forplantning sker 

 i Almindelighed ved Sværmesporer med 1 eller 2, meget sjældent 

 mange Cilier. Hos nogle kan dog Sporangierne eller Sporangie- 

 anlæggene løsne sig og spire direkte uden at danne Sværmespo- 

 rer, og hos nogle Peronosporaceer har de ganske mistet Evnen til at 

 danne Sværmesporer; de er da blevne til Konidier. Hos alle Fa- 

 milier med Undtagelse af Synchytriaceæ findes kønnet Forplant- 

 ning, altid med mere eller mindre udpræget Modsætning mellem 

 de to Køn. Kun hos Monoblepharidaceerne findes Befrugtning 

 ved Spermatozoider; hos alle de andre træder Antheridiet og 

 Oogoniet i aaben Forbindelse med hinanden og det første udtøm- 

 mer hele sit Indhold eller en Del deraf i Oogoniet. Hos nogle 

 Saprolegniaceer indeholder Oogonierne flere Ægceller og de træ- 

 der da gerne i Forbindelse med flere Antheridier. Oogonierne, 

 resp. Ægcellerne, indeholder sædvanlig oprindelig talrige Celle- 

 kærner, men i de befrugtningsdygtige Ægceller findes i Regelen 

 kun een Kærne, idet de andre enten er gaaede til Grunde eller 

 udstødt i det omgivende „Periplasma". Hos nogle Peronospora- 

 ceer indeholder Ægcellerne dog vedblivende mange Kærner, som 

 ved Befrugtningen smelter sammen med lige saa mange Sperma- 

 kærner. Ægcellen kan i dette Tilfælde betragtes som sammensat 

 af flere Gameter og betegnes da som Coenogamet. Overhovedet 

 maa Oogoniet og Antheridiet antages at kunne føres tilbage til en 

 fælles. Grundtype, et Gametangium, indeholdende talrige Pianoga- 

 meter og svarende til de neutrale Zoosporangier, en Type, som 

 ikke kendes med Sikkerhed hos Svampene. Ved Zygotens Spi- 

 ring dannes enten ved Deling af Celleindholdet et Antal Sværme- 

 sporer, eller Zygoten vokser efter Sprængning af Ydervæggen ud 

 til en Hyfe. Parthenogenesis forekommer hyppigt. 



Oomyceterne er overvejende Vandplanter, især Ferskvands-, 

 og da enten Parasiter eller Saprofyter; Landplanterne er altid 

 Snyltere i højere Planter. 



Nogle Forskere anser de mindste og enkleste Former (Chytridineerne), som 

 de primitiveste, formentlig beslægtede med Monadinerne eller Flagellaterne, og 

 de større traadformede som afledede af dem. Andre betragter derimod de større 

 Former, som Saprolegnia og Monoblepharis, som forholdsvis primitive, idet de 

 viser betydelig Lighed med visse Grønalger; de mindre og mindre differentie- 

 rede Former opfattes da som opstaaede ved Reduktion af hine. Den følgende 



