150 



Phycomycetes 



en af modsat Køn. Hos de fleste indeholder hvert Sporangium Sporer af samme 

 Køn. — Azygosporer forekommer hos flere, dels sammen med Zygosporer, dels 

 alene (Mucor tenuis). 



Nogle Arter (f. Eks. Mucor racemosus) danner under ugunstige Ernærings- 

 forhold Klamydosporer (Gemmer), 

 der afgrænses som korte, tykvæggede, 

 indholdsrige Celler i Hyferne og Spo- 

 rangiebærerne; de kan længe bevare 

 deres Evne til at spire (Fig. 196 A). 





Fig. 193. Fig. 194. 



Fig. 193. Mucor Mucedo. A, Sporangium i optisk Gennemsnit. Sporangievæggen 

 er besat med fine Krystalnaale af Calciumoxalat. B, Columella og Sporer eftei 

 Sporangievæggens Bristning (300). (Brefeld hos Fischer) 



Fig. 194. Mucor Mucedo. Kopulation. A, to Hyfeender mødes' med Enderne. B 

 af Enderne er afskaaret Gameter, g; s, Suspensor. C, Gameterne er voksede 

 og har faaet tykkere, vortet Væg. D, moden Zygote baaret af de to Suspen 

 sorer (225). (Brefeld) 



Af en noget anden Art er O id i er ne, der opstaar, naar Mucoraceer dyrkes : 

 sukkerholdig Vædske, derved at Myceliet deles ved Tværvægge i korte Celler 



Fig. 195. Fig. 196. 



Fig. 195. Mucor Mucedo. Spirende Zygote. Gennem det sprængte, mørke Exo- 

 sporium ses det lyse, vortede Endosporium og den derfra udgaaende Spire- 

 traad, som endte med et Sporangium, der ikke er vist i Figuren. (120). (Brefeld). 

 Fig. 196. Mucor racemosus. A, Stykke af en Hyfe med Klamydosporer. B, 

 Stykke af Mycelium delt i Oidier. (120). (Brefeld). 



