164 



Mycomycetes 



3. Fam. Exoascaceæ el. Taphrinaceæ. Snyltende Svampe, 

 mest paa Løvtræer. Myceliet er hos nogle enaarigt og lever da 

 subkutikulært i Ydervæggen af Værtplantens Epidermis, og sen- 

 der Sporesække ud gennem dennes Kutikula. Hos andre er My- 

 celiet perennerende i Grenenes Indre, men vokser hvert Aar ud 

 i Bladene, Frugterne eller andre Organer og sender derfra, lige- 

 som hos de enaarige, Sporesække ud gennem Kutikula, sædvan- 

 lig fra et subkutikulært Hyfelag. Sporesækkene dannes i stort 

 Antal og danner paa Værtplantens Overflade et hymeniumagtigt 

 Lag, der dog ikke indeholder sterile Elementer (Parafyser). De 

 Celler, hvoraf Sporesækkene fremgaar, indeholder to Kærner, der 

 smelter sammen til den primære Ascus-Kærne. Paa sædvanlig 

 Maade opstaar 8 Sporer, der hos nogle spirer allerede i Spore- 

 sækken, idet de danner Gærkonidier, der i stort Antal opfylder 

 Sporesækken. Sporerne spirer hos alle Arterne paa samme Maade 

 i sukkerholdig Vædske, medens de paa Overfladen af en Vært- 

 plante danner en Spiretraad, som trænger ind i denne. Disse 

 Svampe fremkalder ofte Hypertrofier af de angrebne Dele, som 

 Bukler paa Bladene, stærk Grendannelse „Heksekoste" eller 

 særlige Udvækster (Fig. 217). 



De fleste Arter hører til Slægten Taphrina, der har et subkutikulært 

 Hyfelag, hvorfra Sporesækkene udgaar. Paa Birk forekommer bl a. T. betulina, 

 der fremkalder de velkendte Grenpurrer „Heksekoste"; Sporesækkene frem- 

 kommer paa Bladenes Underside. Paa El: T. epiphylla, der foraarsager Heksekoste, 

 og T. alni incanæ, der fremkalder 

 Udvækster paa Frugterne (Fig. 217). 



O Od 



Fig. 214. 



Fig. 215. 



Fig. 214. Taphrina Pruni. A, af et Snit gennem en Blommepung; a, umodne, 

 b, modne Sporesække; c, deres Stilkceller; d, Epidermisceller; e, intercellulære 

 Hyfer. B y spirende Spore (600). (Rostrup). 



Fig. 215. Taphrina betulina. a, Sporesække fyldte med Konidier; b, spirende 

 Konidier. (600). (Rostrup). 



