198 Mycomycetes 



enkelte Arter. Hos nogle af de Arter, der bliver helt gennemvok- 

 sede af Brandsvampens Mycelium, finder Infektionen kun Sted 

 hos Kimplanten gennem den unge Kimstængel, Kimbladskeden 

 eller Coleorrhiza (Ustilago Avenæ, Hordei); hos andre (U. Tri- 

 tici, nuda) foregaar Infektionen gennem Blomsten, idet Brand- 

 sporerne spirer paa Støvfangene, og Myceliet trænger da ind i 

 Frøanlægget, holder sig i Kornet og vokser senere ved Kornets 

 Spiring op gennem Planten, indtil det naar Frugtknuden, hvor 

 Sporerne dannes. I andre Tilfælde kan alle yngre Dele, som endnu 

 er i Vækst, inficeres (Ustilago Zeæ, Entyloma o. a.), men den 

 enkelte Infektion er da mere begrænset. De af det vegetative 

 Mycelium gennemvoksede Dele af Værtplanterne bliver i nogle 

 Tilfælde kun lidet beskadigede (Ustilago Avenæ, nuda, Hordei, 

 Tilletia Tritici), hos andre i højere Grad (f. Eks. Ustilago hypo- 

 dytes); men de Dele, hvor Brandsporerne dannes, bliver altid 

 fuldstændig destruerede. Disse Dele svulmer i nogle Tilfælde 

 stærkt op; saaledes fremkalder Ustilago Zeæ indtil 10 cm store 

 Svulster hos Majs. Brandsporerne dannes hos mange i Frugtknu- 

 derne, hos andre i Bladene, Stænglerne eller Støvknapperne. — 

 Ustilagineerne er knyttede til bestemte Arter af Værtplanter, snart 

 til en enkelt Art, snart til flere, men altid hørende til en og sam- 

 me Familie. 



De cytologiske Forhold hos Ustilagineerne er kun lidet undersøgte. De 

 hyppigt optrædende Cellefusioner medfører ikke umiddelbart Sammensmeltning 

 af Kærner, og kan næppe opfattes som Befrugtningsprocesser; men ifølge Dangeard 

 skal der foregaa en Kærnefusion i Klamydosporerne, hvad der dog trænger til nær- 

 mere Undersøgelse. — Disse Svampes systematiske Stilling synes at være meget iso- 

 leret. De regnes provisorisk til Basidiomyceterne, nærmest paa Grund af en vis 

 Lighed imellem deres Promycelium og Basidien hos Uredineerne, men der er 

 i Virkeligheden en skarp Forskel imellem dem, idet Promyceliet mangler Ba- 

 sidiens bestemte Form, Størrelse og Sporeantal, og det er usikkert, om den for 

 Eu-Basidiomyceterne ejendommelige Karyogami ogsaa findes hos Ustilagineerne. 

 Ogsaa til andre Sider er Slægtskabsforholdene usikre; med Fykomyceterne frem- 

 byder de ringe Lighed, og fra Protomyces, som de ligner ved deres parasitiske 

 Levevis og ved Klamydosporerne, adskiller de sig bl. a. ved Mangelen af Endo- 

 sporer. Maaske kan de betragtes som reducerede Basidiomyceter. 



Efter Promyceliets Forhold deles Ustilagineerne i følgende to 

 Familier. 



1. Fam. Ustilaginaceæ. Tværdelt Promycelium med side- 

 stillede Konidier. 



