202 Mycomycetes 



Faser, den første med enkelte Kærner, den anden med Kærne- 

 par; den sidste svarer paa den ene Side til Askomyceternes asko- 

 gene Hyfer, som indeholder ganske lignende Kærnepar, paa den 

 anden Side til den diploide Generation hos de Planter, der har 

 Generationsskifte, dog med den Forskel, at det dobbelte Kromo- 

 someantal her ikke er samlet i een Kærne men fordelt paa to. 

 Overgangen fra den enkærnede til den tokærnede Fase sker hos 

 Uredineerne ved Sammensmeltning af Celler, hvorved de før- 

 ste Kærnepar opstaar, og formodentlig foregaar den paa lignende 

 Maade hos andre. Denne Cellefusion kan opfattes som en Befrugt- 

 ningsproces, der dog synes at være af sekundær Art. 



Foruden Basidiesporerne har mange Basidiomyceter andre 

 Sporeformer, særlig Oidier og Klamydosporer, sjældnere Konidier; 

 men disse Sporer spiller i Almindelighed ikke saa stor en Rolle 

 som de tilsvarende Sporeformer hos Askomyceterne. Hvorfra Basi- 

 diomyceterne skal tænkes afledede, er usikkert; maaske bør Udgangspunktet 

 søges blandt Askomyceterne. 



I. Protobasidiomycetes. 



Basidierne er 4-cellede (sjældnere 2-cellede). Ordenen deles i 

 3 Underordener; hos Uredinales og Auriculariales er Basidierne 

 lange og tværdelte, hos Tremellinales er de korte og delte paa 

 langs, sjældnere paa skraa. 



1. Orden. Uredinales, Rustsvampe. 



Alle herhen hørende Svampe er strængt parasitiske, i den Grad 

 endog, at de hidtil ikke har ladet sig dyrke, paa kunstigt Nærings- 

 substrat. Myceliet lever intercellulært i højere Planter (Blomster- 

 planter og Bregner) men sender Haustorier ind i Værtcellerne 

 (Fig. 264, 266, 269). Dets Udbredelse er snart lokal, snart gen- 

 nemvokser det hele Planten og er ofte perennerende. Paa dette 

 Mycelium dannes hos de rigest udstyrede Former 3 forskellige 

 Slags Klamydosporer, Æcidiesporer, Uredosporer og Teleuto- 

 sporer, der sædvanlig anlægges under Epidermis og bryder frem 

 gennem den. (Deraf det gamle Navn Hypodermii, hvorunder man 

 tidligere sammenfattede Ustilagineerne og Uredineerne). Af disse 

 Sporer betegner Teleutosporerne Slutningen af Svampens Udvik- 



