Mycomycetes 223 



Kraft fra Basidien, men kun til en Afstand af c. Vio mm, hvorefter de 

 falder lodret ned gennem Rørene eller mellem Lamellerne; hvis 

 disse ikke staar lodret, vil Sporerne for en stor Del falde paa deres 

 Overflade og saaledes ikke frigøres. Den virkende Kraft ved Af- 

 kastningen er Basidiens Saftspænding, idet den adskillende Væg 

 spaltes; men Sterigmet aabner sig ikke. 



Af andre Sporeformer er de hyppigste Oidiekæder, som dan- 

 nes paa Myceliet hos adskillige (Fig. 308 E-F). Ogsaa Klamydosporer 

 forekommer, dels i Myceliet, dels i Frugtlegemerne (Fig. 294,308 A-D). 

 Sjældnere optræder Konidier (Fig. 294 E). I det Hele spiller disse Spo- 

 reformer ikke nær saa stor Rolle som Konidierne hos Askomyceterne. 



Myceliet frembyder i Regelen intet særlig mærkeligt; det dan- 

 ner grenede, leddede Hyfer, der gennemvokser Substratet; under- 

 tiden er det dog samlet i Strænge. Cellerne i Myceliet saavel som 

 i Frugtlegemerne danner ofte Fusioner, og disse optræder særlig 

 ofte i Form af Øskendannelser af samme Art som de, der oven- 

 for er beskrevne for Pilacre (S. 215). Midt i hver Tværvæg fin- 

 des en Pore ligesom hos Askomyceterne. Hos enkelte dannes 

 Sklerotier, som efter Hvile danner Frugtlegemer. Af noget lig- 

 nende Art er de lange, brune, grenede, med Spidsevækst begavede 

 „Rhizomorpha"-Strænge, hvorfra Frugtlegemerne hos Armillaria 

 mellea udgaar (Fig. 306, 307) Frugtlegemernes Celler indeholder 

 i Regelen et enkelt, undertiden flere Kærnepar. 



De alier fleste Hymenomyceter er saprofytiske; enkelte er dog 

 parasitiske. Nogle synes at bevirke Mykorrhiza-Dannelse hos 

 Skovtræer. 



Man deler i Almindelighed Hymenomyceterne efter den hy- 

 meniedannende Flades Udformning i efterfølgende, fra gammel Tid 

 adskilte Grupper, hvad der dog neppe giver en helt naturlig Ind- 

 deling. Grænserne mellem disse Grupper er nemlig ikke skarpe, og der er 

 Grund til at tro, at nogle af dem indeholder analoge Former af forskellige Ud- 

 viklingsrækker. I nyere Tid har Maire forsøgt en bl. a. paa cytologiske Forhold 

 grundet Inddeling. Efter denne sammenfattes under Ordenen A. Cantha- 

 rellineæ (med Familierne Peniophoraceæ, Clavariaceæ, Cantharellaceæ, Hyd- 

 naceæ og Exobasidiaceæ) gymnokarpe Former med lavere udviklede Basidier, 

 hvis Kærnetene er lodrette eller skraa, og med mindre bestemt Sporeantal. Hos 

 de øvrige er Kærnetenene i Basidierne vandrette og Sporernes Antal i Regelen 

 bestemt (4). Hertil hører Ordenen B. Polyporineæ, som er gymnokarpe, og 

 som indeholder Familierne Cyphellaceæ (incl. Sparassideæ, Corticieæ, Raduleæ 

 og Merulieæ), Polyporaceæ og Fistulinaceæ, — og C. Agaricineæ (incl. Bo- 

 letaceæ), som er hemiangiokarpe. 



