248 Mycomycetes 



Ramularia (Fig. 223,4) har gennem Spalteaabningerne frembrydende Konidie- 

 bærere med aflange Konidier; snyltende f. Eks. R. Betæ paa Roer. 



2. Dematiaceæ. Hyfer og Konidier mørkt farvede, ellers som foreg. — 

 Dematium. — Bispora monilioides, med korte Konidiebærere og mørke, tocellede, 

 kædestillede Konidier; alm. som sort Overtræk paa Stubbe af Eg og Bøg. — Clado- 

 sporium herbarum (Fig. 223 B), med sympodialt grenede Konidiebærere og 

 runde, grønlige Konidier, alm. paa døde Plantedele. — Helminthosporium, med 

 langstrakte, flercellede Konidier, fremkalder Sygdomme hos Kornsorterne. — 

 Macrosporium. — Ålternaria (Fig. 223 C). — Fumago (S. 178). 



3. Stilbaceæ. Hyfer og Konidiebærere forenede i Bundter (Coremier). 

 — Coremium. — Isaria, delvis Konidieformer af Cordyceps (S. 182). 



4. Tuberculariaceæ. Hyfer og Konidiebærere forenede til pudeformede Le- 

 gemer, ofte paa et Stroma. — Tuberculina persicina snylter paa Uredineer, 

 hører maaske til Ustilaginaceerne (S. 200). — Tubercularia (S. 180). — Illo- 

 sporium, sædv. livligt farvet, snylter paa Lichener og Mosser. — Fusarium y 

 Slimskimmel, har tenformede, ofte krummede Konidier; flere Arter pathogene 

 for Kulturplanter. 



Lichenes, Laver. 



Fra gammel Tid af har Laverne været betragtet som en sær- 

 lig Klasse, sideordnet med Algerne og Svampene. De er auto- 

 trofe ligesom Algerne, men lever i Modsætning til Flertallet af 

 disse i Luften; deres Legemsform ligner snarest Algernes og 

 de har ligesom disse klorofylførende Celler, men de har tillige 

 Hyfer ligesom Svampene, og de har Forplantningsorganer, der 

 ganske stemmer med disses, i de aller fleste Tilfælde med Asko- 

 myceternes. De klorofylførende Celler blev tidligere betragtede 

 som Formeringsorganer, og derfor kaldt Gonidier, et Navn, 

 som endnu ofte benyttes, selv efter at det er blevet bevist, at de 

 er identiske med visse fritlevende Alger, og at Laverne derfor 

 maa opfattes som Dobbeltvæsener bestaaende af en Svamp og en 

 Alge i et ejendommeligt Samliv. Denne Opfattelse, der oprindelig 

 blev fremsat og begrundet af Schwendener (1868), er senere ble- 

 ven støttet ved Undersøgelser og Forsøg af en Række Forskere 

 (bl. a. Bornet, Stahl, Alfr. Moller, Bonnier) og kan nu betragtes 

 som en fastslaaet Kendsgerning, idet man har været i Stand til 

 dels at fastslaa Identiteten mellem Gonidierne og fritlevende Alger, 

 dels synthetisk at frembringe Lichener ved at forene de to 

 Elementer, hvoraf de er sammensatte. 



De Algearter, som optræder i Lichenerne, er temmelig faatal- 

 lige; de hører dels til Grønalgerne, dels til Blaagrønalgerne. Af 

 de første er den hyppigste Cystococcus humicola (ifølge Treboux 



