258 Lichenes 



Klipper, men som løsner sig, føres omkring af Vinden, og vedlige- 

 holder sig og vokser i løs Tilstand. De synes at være identiske 

 med Jødernes Manna. 



Lichenerne kan efter deres Sporefrugter henføres dels til Discomyceterne, 

 dels til Pyrenomyceterne og dels til Hymenomyceterne, og det vilde derfor 

 være naturligt at søge at indordne dem under disse Grupper. Det er ogsaa let 

 at paavise visse, som Lichener betragtede, primitive Former, som staar nær 

 ved bestemte Svampe indenfor de nævnte Grupper, og der viser sig da at være 

 flere Udgangspunkter for Lichener indenfor disse Svampegrupper. Men paa den 

 anden Side er det klart, at der har fundet en stærk fylogenetisk Udvikling Sted 

 indenfor de som Lichener uddannede Svampe, hvorved de har fjernet sig mere 

 og mere fra det oprindelige Udgangspunkt. Derved er det blevet vanskeligt at 

 udrede Slægtskabsforholdene, saa meget mere som Udgangspunkterne indenfor 

 Svampene synes delvis indbyrdes beslægtede og desuden utilstrækkelig kendte. 

 I Virkeligheden er det for Tiden umuligt paa tilfredsstillende Maade at indordne 

 Lichenerne i det bestaaende Svampesystem, og det er derfor naturligt at opføre 

 dem som en særlig Gruppe. Herfor taler ogsaa dels den Omstændighed, at en- 

 hver Lichen er let at erkende som saadan, og det, at der er visse, for Liche- 

 nerne ejendommelige Karakterer, som ikke kendes hos andre Planter, saaledes 

 Lavsyrerne og Soredierne. At Lichenerne er en polyfyletisk Gruppe, behøver i 

 og for sig ikke at paakræve en Deling; mange andre almindelig anerkendte 

 systematiske Grupper er vist af polyfyletisk Oprindelse. 



Der kendes c. 4000 Arter af Laver. Kun forholdsvis faa har økonomisk Be- 

 tydning. Mannalav (Lecanora esculenta) tjener til Føde for Tartarerne, Gyro- 

 phora esculenta for Japanerne. Rensdyrlav afgiver den vigtigste Føde for Rens- 

 dyrene og bruges til Spiritusfabrikation. Flere Arter tjener til Fremstilling af 

 Farvestoffer, især Roccella- Arter, som leverer Orseille, Persio og Lakmus. I 

 nordiske Lande anvendes Lecanora tartarea og Parmelia saxatilis til Farvning. 



I. Ascolichenes. Sæksporede Laver. 

 A. Pyrenocarpeæ. Kærnelaver. 



Frugtlegemerne (Perithecierne) som hos Pyrenomyceterne, helt 

 indsænkede eller mere eller mindre fremragende. Løvet skorpe- 

 formet eller bladformet, Algerne sædv. Pleurococcus eller Trente- 

 pohlia. Soredier mangler eller forekommer yderst sjældent. 



1. Fam. Verrucariaceæ. Løvet skorpeformet, uden Bark, med Pleuro- 

 coccus-Gonidier. — Verucaria, paa Sten, Perithecierne sorte, ofte fremra- 

 gende. V. rupestris paa Kalksten, V. hydrela i Bække, V. maura, sort, ved 

 Stranden, V. mucosa i Fjæren. — Thelidium med Hymenialgonidier. 



2. Fam. Pyrenulaceæ. Løvet skorpeformet, uden Bark, med Trentepohlia- 

 Gonidier. — Pyrenula nitida, hypofløodisk paa Bøg, med store, sorte, tilsidst 

 frembrydende Perithecier. — Arthopyrenia. 



