314 



Pteridophyta 



Celler (Fig. 415). Hos de leptosporangiate fremgaar Sporan- 

 gierne derimod af en enkelt Epidermiscelle, og Væggen bestaar 

 af et enkelt Lag Celler (Fig. 411). Paa et tidligt Tidspunkt viser 

 sig i Sporangieanlægget en enkelt plasmarig 

 Celle eller en Gruppe af saadanne, Arkesporiet, 

 hvorfra de sporedannende Celler stammer. Efter 

 at de almindelige Celledelinger er tilendebragte, 

 danner Cellerne, Spore- 

 modercellerne, ved Re- 

 duktionsdeling, 4 med 

 kutiniseret Ydervæg for- 

 synede Sporer , der, 

 eftersom de er op- 

 staaede ved en Fir- 

 deling eller ved gen- 

 tagen Tvedeling, er kug- 



letetraedriske eller bi- Fi S- 411 - Udvikling af Sporangium af en Poly- 



, podiacé. Tallene betegner de sukcessive De- 



Iaterale. Det sporogene lingsvægge. I Fig. E ses i Midten Arkesporiet 



Væv er altid omgivet om g ivet af Tapetlaget, og yderst den enlagede 



Væg. F, modent Sporangium i Færd med at 

 at et tyndvægget plas- aabne sig; r, Ringen, s, Sporer. (F, Schnfzlein). 



marigt Cellelag, Tapet- 

 laget (Fig. 41 1, 415 t), som afgiver Næring til Sporerne under deres 

 Udvikling. Hos mange Filicineer og hos Equisetineerne smelter 

 dets Celler sammen til et Plasmodium, Periplasmodium, som 

 trænger ind mellem Sporemodercellerne, og Sporerne bliver saa- 

 ledes efter Frigørelsen fra Modercellevæggen helt omsluttede af 

 Periplasmodiet, som derved lettere kan tilføre dem Næring, og 

 som i mange Tilfælde danner et særligt ydre Væglag, Perisporium 

 (el. Episporium) udenpaa det af Sporeplasmaet først dannede Lag, 

 Exosporiet (Fig. 447, 463). 



Hos de fleste nulevende Pteridofyter er alle Sporerne af. 

 samme Art, og de af dem fremkommende Forkim ogsaa ens og 

 tvekønnede; hos Equisetum er de dog i Regelen enkønnede 

 (tvebo). Disse kaldes isospore i Modsætning til de heterospore, 

 hos hvilke der er en udpræget Størrelsesforskel mellem smaa 

 Mikrosporer og store Megasporer (eller Makrosporer). De første 

 producerer hanlige, de sidste hunlige Forkim. Hos alle hetero- 

 spore Pteridofyter er Forkimene forholdsvis smaa og kommer hos 

 nogle slet ikke til at rage frem udenfor Sporevæggen. Hos Sela- 

 ginella og hos nogle uddøde Former begynder den hunlige For- 



