Pteridophyta 



323 



Skrumpning af Sporangieklapperne; hos enkelte Arter (S. rupe- 

 stris, apus) kommer de dog ikke ud; men hele Gametofytens Ud- 



B 



Fig. 427. A-B, Selaginella inæqualifolia. Å, ungt Sporangium, der kan udvikle 

 sig lige saa godt til et Mikro- som til et Megasporangium. B, Mikrosporangium; 

 a og b er Lag i Væggen, t, Tapetlaget, s. det sporogene Væv eller Sporerne. 



(Sachs). 



vikling, Befrugtningen og Kimdannelsen foregaar indenfor Spor- 

 angievæggen, ligesom hos Gymnospermerne. 



Hos de andre Arter begynder Forkimdannelsen, inden Mega- 

 sporen forlader Moderplanten. 



Gametofyten. Ved Mikrosporens Spiring svulmer Cellen 

 noget op og Ydervæg- 

 gen brister; men For- 

 kimen vokser ikke 

 yderligere. Der afskæ- 

 res først en lille linse- 

 formet Celle (Fig. 430/) 

 der af nogle anses for 

 Forkimens eneste ve- 

 getative Celle, af an- 

 dre, vistnok rigtigere, 

 for en rudimentær 

 Rhizoidecelle. Af den 

 tilbageblivende større 

 Celle fremgaar 8 peri- 

 feriske Celler og to af 



Fig. 429. 



Fig. 428. Selaginella apus. Megasporangium; een 

 Modercelle udvikler sig videre (skygget); de andre 

 tjener til Næring for den. (Miss Lyon). 



Fig. 429. Selaginella. Moden 

 spore, ved samme Forstørrelse. 



Mikro- og Mega- 

 (Coulter). 



21* 



