Pteridophyts 



333 



bryder frem ved Bladfæsterne, anlægges i Grunden af Sideskud. 

 I Rhizomerne vokser de ud, hvad enten Knopperne kommer til 

 Udvikling eller ej; i Lysskuddene findes ogsaa Rodanlæg, men 

 de kommer normalt ikke til Udvikling. Rødderne vokser ved en 

 tetraedrisk Topcelle, de har typisk Rodbygning, indeholder en 

 aksil triark eller tetrark Vedstræng og har en tolaget Endoder- 

 mis, men ingen Pericykel. De skjoldformede, sekskantede Sporo- 

 fy Iler er kransstillede ligesom de vegetative Blade og er tæt 

 samlede i endestillede koglelignende Stande, der kan betegnes 



Fig. 446. Fig. 447. 



Fig. 446. Equisetum. Længdesnit af et ungt Sporangium; Kærnerne ses i 

 Arkesporcellerne. (170). (Campbell). 



Fig. 447. Equisetum limosum. Snit gennem et umodent Sporangium. s, Spore- 

 moderceller; p, Periplasmodium; k, dettes Kærner; v, Sporangievæggen. 



(L. K. R.). 



som Blomster; nedenfor dem findes en Krave, en svagt ud- 

 viklet Bladskede, der kan opfattes som et rudimentært Bioster. 

 De sporangiebærende Skud er hos nogle Arter ikke forskellige 

 fra de sterile; hos andre (E. arvense, (Fig. 444), E. maximum) er 

 de klorofylløse, ugrenede og kommer frem om Foraaret før de 

 vegetative, som er grenede (Equiseta vernalia). Hos E. silvaticum 

 og pratense forholder Frugtskuddene sig først paa samme Maade 

 som hos de sidste, men bliver senere, efter at Sporerne er ud- 

 kastede, grenede og grønne (Equiseta subvernalia). Sporofyllerne 

 (Fig. 444) bærer paa Undersiden et Antal (5 — 10) sækformede 

 Sporangier, der ved Modningen aabner sig ved en Længdespalte 

 paa Indersiden. Sporangierne anlægges paa Randen af de unge 

 Sporofyller af en Cellegruppe, i hvilken der ses en stor Celle, 

 hvoraf der efter en periklin Deling fremgaar en Arkesporcelle. 

 Det sporogene Væv er omgivet med et Tapetlag, hvis Celler smel- 



