33 



Fi£ 



Spermatochnus paradoxus. a. skottspets, stadd i tillväxt; 4 ^°. b. en något äldre del" af skott- 

 spetsen med den axila cellradeus (ac) celler förlängda, de under spetscellen anlagda celltrå- 

 darne (fr) fullt utvecklade och parenkymmanteln (pm) under utveckling; hr hår; 4 £°. c. 

 längdsnitt genom en äldre skottdel med sorus (so); '-f- . d. del af en sporangieställning; 3 f°. 



Efter Reinke och orig. 



men icke tilltar mera betydligt i storlek, utväxer en sorus, bestående af sporangie- 

 ställningar och hår. Denna ursprungliga sorus kan tilltaga i storlek genom utbild- 

 ning af sporangiebärare från celler gränsande till sori ursprungliga utgångscell. 

 Utom dessa primära sori utväxa på äldre skott sori hvarje från en ytcell eller en 

 grupp ytceller i den parenkymatiska väfnadsmanteln. I äldre skott utvecklas från 

 parenkymmantelns inre cellskikt hyflika, nedåt genom den slemfylda håligheten i 

 skottet växande, enkla eller greniga, fina cellrader. 

 Litteratur: Keinke, Algenfl. s. 67. 



1. Spermatochnus paradoxus (Roth) KiXtz. Phyc. germ. s. 268. Conferva para- 



doxa Roth, Cat. bot. 3, s. 172. Fig. Harv. Phyc. brit. t. 237. Exs. 



Aresch. Alg. scand. n:o 91. 



Häftdyna låg, mer eller mindre vid. Skottsystem yfvigt, rikt, något glest, 



ljust gulbrunt, upprepadt gaffel- och sidogrenigt, 0,3 — 0,5 m högt. Skott trinda, 



cylindriska, snart ihåliga, starkt aftagande i tjocklek mot skottsystemets omkrets, 



begynnelseskotten 1—2 mm tjocka, slutskotten nästan hårfina. Sori täta, små, 



upptill nästan kranssittande, nedtill strödda och glest fördelade. Sporangier få i 



hvarje sorus, 30—40 fl långa, omkring 20 /lo tjocka. 



Skyddad kust, epifyt pä Utorala och sublitorala alger och Zostera marina, 

 enstaka, III— IV, 7—8. 



Skandinaviens v. kust, Boh.— Nordl., teml. allm., ymn.— sp. — ]STo. Atl. från 

 Frankrike norrut; Tysklands östersjökust; uppgifven för Australh. 



3 



