42 



Fig. 9. 



■a — b. Girandia sphacelarioides; a. skottdel med gametangieknippe; 2 ^°. b. sorus af mång- 

 <ielliga fortplantningsorgan. c. Elachista fucicola, skottdel med ett sporaugium och parafy- 

 -ser; 2 |- . d. Elachista scutulata., gametangier; 3 ^°. e. Elachista lubrica^ nedre delen af en 

 äldre assimilationscelltråd, der celldelningen försiggår; 3 f°. f. Leptonema fasciculatum fl 

 majus, del af en assimilationscelltråd med gametangier; 5 £°. Efter Aresch., Goebei, Ktitz., 

 Reinke och Thur. Fig. e. orig. 



regioner äro att betrakta såsom skottets växtpunkter. Genom den här försiggående 

 delningen fogas nya element så väl och i synnerhet till de vertikala cellradernas 

 öfre som deras nedre del. Den ofvan växtpunkten liggande delen af dessa cell- 

 rader blir enkel och fortfar antingen att vara bildad af en rad celler eller öfver- 

 går till en polysifonisk cellkropp, derigenom att hvar och en af dess celler genom 

 längsväggar uppdelas i ett större eller mindre antal lika höga celler. Dessa ofvan 

 vegetatrbnspunkterna befintliga skottdelar utbildas till växtens assimilationsorgan. 

 Från de vertikala cellradernas under växtpunkten liggande del, hvars celler 

 icke eller blott delvis och mycket sparsamt delas genom längsväggar, utvecklas 

 successivt en större eller mindre mängd sidogrenar. En del af dessa utbildas till 

 likhet med den cellrad, från hvilken de utgå, en del blifva till nedåtväxande, 

 liyflika cellrader, andra till fortplantningsorgan och åter andra i vissa fall till 

 sporangierna åtföljande, vanligen klubblika, i sin tillväxt begränsade parafyser. 

 De nedanför växtpunkterna belägna delarne af skottets vegetativa element blifva 

 kromatoforfattiga och sammansluta sig mer eller mindre tätt, stundom nästan 



